11 
Den utmärkta höga Nåd Eder Kongl. Maj:t härigenom skulle 
allernådigst täckas låta mig wederfaras, skal för mig blifwa den 
gladaste upmuntran ät til Eder Kongl. Maj:ts och Fäderneslandets 
tjenst använda de dagar som Försynen mig ännu unnandes warder, 
under det jag med undergifnaste trohet och nit til dödsstunden 
framhärdar, 
Stormäktigste allernådigste Konung, 
Eder Kongl. Maj:ts 
allerunderdånigste och troplichtigste 
tienare och undersåte 
Carl v. Linné. 
Originalet i Riksarkivet (Biographica). Endast underskriften af Linné. 
1 Denna ansökan anmäldes hos Kgl. Maj:t den 1 Maj 1776, hvarvid resol¬ 
verades: »Som Kongl. Maj:st ogjärna wille lämna sitt Nåd. tillstånd til des an¬ 
hållan att få afstå sin sysla til sin Vicarius; så wille Kongl. Maj:st i nåder up- 
draga Hr R. R. Grefvve Rudenschöld at förmå Linnée til quarblifwande wid 
syslans utöfning, hwaremot Kongl. Maj:st wore benägen och fant äfwen billigt 
tillägga honom den efter Rosenstein lediga blifne Emeriti Professoris Lönen; 
och skulle Kongl. Maj;st desutom med särdeles nöije anse om Consistorium i 
Upsala på något widare sätt utan Academiens gravation skulle kunna formera 
des förmåner». Detta gick ock i fullbordan, sedan Grefve Rudenschöld anmält, 
»at Linnée med underdånigste erkjänsla af Kongl. Maj:ts Nåd, förblifwer wid 
sin innehafwande Sysla, emot de honom i Nåder bewiljade förmåner». Kungl. 
Maj:t befallde nämligen den 18 Juni, att »ordres afgår til Academie Cancelleren 
at inställa honom uti Lönetilökningen», samt förklarade den 15 Juli, att i enlig¬ 
het med Consistorii förslag bewiljades »Archiatern von Linné och des Barn besitt¬ 
nings rätten å Upsala Academie hemman Ubby». (Riksarkivet, Cabinetts Ar- 
chivet T. II och III.) 
Den ekonomiska fördel, som härigenom tillskyndades Linné, var ytterst 
ringa. Endast halfannat år fick han uppbära den dubbla lönen, och hvad be¬ 
träffar Hubby (såsom det vanligen skrifves), hvars egor voro »öfverallt samman¬ 
blandade» med det angränsande Hammarbys, så innehade Linné redan förut 
detsamma på arrende för samma afgift, som det äfven sedan ålåg honom ätt 
erlägga. Den enda vinsten af »detta wedermäle af Consistorii Academici wäl- 
wilja» bestod alltså endast däri, att arrende-kontraktet ej kunde under Linnés 
och hans barns lifstid uppsägas, ej heller afgiften höjas. 
