62 
utan åtnöja sig i stället med miölon ris, som ej tienar till drifbänkar; 
så at om Academise trägården skulle förnäkas giödsel ur stallet, 
skulle och igenom detta så ringa medel hela academise trägården, 
som med så mycken omkostnad och möda är anlagd, owecler- 
sägeligen ödeläggas. 
Hwad slots trägårds mästaren angår, så näkas honom aldrig 
den öfriga giödselen, at anwända till sine melonbänkar, som 
kunna få tillräckeligit strö, utan at hela academise trägården för 
dem skulle ruineras, ty till Lustträgården anwändes intet någon 
strögiödsel, och at kiöpa strö till at brinna i hop till giödsel, som 
då blifwer ganska ringa, woro den odrygasta hushållning för en 
trägårdsmästare. 
Hästarne till stallet hållas af Gronan, och academien under¬ 
håller stalldrängarne; men Academie trägården tyckes wara 
et så angeläget object för Gronan, som någonsin slots trägårds 
mästarens private Melonbänkar till salu. 
Ty är till Eders Höggrefwelige Excellence min allerödmiukaste 
bön, at Academie trägården måtte få årligen, äfter wanligheten, 
af academie stallet låta hämta 100 lass giödsel, då så många åtgå, 
at Academise trägården må hafwa bestånd. 1 förbiifwer 
Eder Höggrefl. Excellences 
Upsala d. 26 januari allerödmiukaste tienare 
1753. Garl Linnseus. 
Egenhändigt original i Riksarkivet bland Ups. Kansl.-Emb:s Handlingar. 
1 Denna Linnés hemställan bifölls af Cammar-Collegium, men arren- 
datorn af slo ttsträcl gården Burman fortsatte ända till sin död envist sina försök 
att afhända botaniska trädgården, hvad af vederbörande myndighet sålunda 
tillerkänts densamma. Jfr. de i det följande meddelade skrifvelserna, äfvensom 
den af Th. M. Fries, Linné II s. 110—114, lemnade redogörelsen för denna 
gödselstrid, som vållade Linné så mycken förtret och möda. 
