81 
rifwit sig änteligen lös och kommit till Hamburg, skrifwer han 
där ifrån af d. 30 april, att han hoppas wara hos mig innan 
Pingest. jag som altid warit rädd för theologiska och politiska 
saker, bör fruchta att någon kunne hos Eders Excellence mig illa 
uttyda äller anklaga, att jag emottogo denne ifrån Halle i. e. från 
fiende land, ehuru wåra innocente nöjen med blomster och inseeter 
äro så fierran från krigswäsendet, som att käppas med ägg. I 2 3 Ty 
wågar och fördristar inför Eders Excellence jag allerödmiukast 
underrätta mig, om jag får lof bemöta denne Doct. Schreber, på 
wanligit sätt mot studerande och främmande, utan att fela emot 
manifester wid krig &c., ty i annat fall bör jag aldeles undan¬ 
draga mig hans sälskap, ehuru öfwertygad jag är om hans enda 
upsåt att lära, och ehuru hos de mäst polerade nationer warit 
öfligt att låta de studerande fritt passera. 
Eders Excellence wisar mig ett nytt prof af sin ogemena nåd, 
om jag får hugna mig af Eders Excellences befallning här utinnan, 
att jag ej owettande må fela. 4 förblifwer med oafl. diup wördnad 
Eders Excellences 
underdån ödmiuke 
Upsala 1760 tienare 
d. 14 Maji. Carl Linnseus. 
I Riksarkivet (Ups. Kansl.-Emb:s Handl.); helt och hållet af Linnés hand. 
1 Johan Burman, född 1707, vid 21 år ålder botanices professor i Amster¬ 
dam. Hans son Nicolaus Laurent B., född 1734, slutligen professor i Amster¬ 
dam, död 1793. • 
2 Johan Christian Daniel Schreber, född 1739, död 1810 såsom professor 
i Erlangen, var en af Linnés mest framstående och honom innerligast tillgifna 
lärjungar. Han anlände till Upsala kort efter ofvanstående brefs afsändande, 
åtnjöt under sommaren på Hammarby privatissime undervisning och återvände 
sedan till Tyskland, där han genast utnämndes till professor. Han ombesörjde 
sedan utgifvande af andra, tredje, fjärde och femte upplagorna af Linnés Ma¬ 
teria medica (1772, 1773, 1782, 1787), Genera plantarum ed. VIII (1789—91). 
Termini botanici ed. II (1767) och Amoenitates acaclemicce VIII—X (1785—90), 
äfvensom en ny upplaga af I—VII (1787—89). 
. 3 En den tiden vanlig lek. 
4 Härpå svarade kanslern d. 18 Maj: 
»Jag tackar H. Archiatern för dess förtroende till mig. Dess försichtighet 
i anseende till D:r Schreber förtienar och winner det största beröm. Hans K. M., 
som med mycken nåd gillar denna warsamheten, tillåter bem. studerande at få 
komma uti Riket och till Upsala och således är ingen ting, som kan afhålla 
H. Archiatern ifrån den ömhet uti undervisning och den höflighet uti umgänge, 
hwarmed H. Archiatern plägar upmuntra de lärgiruge och bemöta fremmande. 
Linnés brefviixling 1. 6 
