109 
andra min sy sia tilhörande göromål, och iag icke eller vill undan¬ 
draga mig at efter skäligheten förnöja Herr Professor Berch för 
dess biträde i denna delen . 2 
Med diup vördnad framhärdar 
Eders Excellences 
aller ödmiukaste tienare 
Carl Linné. 
I Riksarkivet (Ups. Kansl.-Emb:s Handl. 1776), odaterad t. Endast namnet 
egenhändigt, vittnande om betydlig ålderdoms-svaghet. 
1 Anders Berch, född 1711, förste innehafvare af Jurisprudentiae, Oeconomise 
et Commerciorum professuren i Upsala 1741—70, sedan akademie-räntmästare 
till sin död 1774. 
2 Denna skrifvelse borde måhända här hafva uteslutits, då den utan tvifvel 
är helt och hållet skrifven och författad af Linné d. y. Fadren befann sig näm¬ 
ligen då i ett sådant, både kroppsligt och andligt, svaghetstillstånd, att han ej 
ens kunde skrifva en enda sammanhängande rad. Det hela utgör ett sorgligt 
bevis på den snikenhet, som beherrskade Linnés närmaste : det gällde nämligen 
endast utbekommande af det arfvode (12 riksd. 24 skill. specie), som enhvar af 
inspectores aerarii hade att uppbära. Linné var i tur till denna befattning, men 
Consistorium fann — på fullgoda skäl — det för honom omöjligt att sköta ett 
så maktpåliggande värf. Det beslöt dock (den 23 Dec. 1776) att hänskjuta 
saken till kanslerns afgörande, och det var med anledning häraf, som ofvan- 
stående skrifvelse i slutet af December s. å. inlemnades. Något officiellt svar 
afgafs ej härå, utan i ett handbref till universitets rektor uttalade kanslern, som 
gerna ville undvika »en större eclat», sin önskan, att »saken i wänlighet måtte 
afgöras kunna, och därtill den tjänligaste utwäg finnas, hälst det angår en man 
af så mycken och allmänt erkänd förtjenst». Resultatet blef, att professor 
Berch åtog sig att »enligt en med Archiatern träffad öfverenskommelse» sköta 
sagda befattning. 
