112 
60. 
Magnifice Domine Rector 
och 
Yenerandum Gonsistorium! 
Inför Hans Magniflcence och Venerandum Gonsistorium för¬ 
dristar jag mig i diupaste ödmiukhet med denna min suppliqve 
inkorna, angående öfwerskotz medlens i dett Wredianiska stipen- 
diumet åhtniutande. Jag har nu hela tijden först i Lund, sedan 
här med största möda kunnat mig uppehålla, och nu äntelm ser 
mig ingen wäg öfrig att kunna wid Academien uthärda, hälst som 
jag inge anhörige har att tillita, och dett lilla stipendium Regium 
jag mig här tills hugnat af, är redan exspirerat. Drar altså till 
Hans Magniflcence och Yenerandum Gonsistorium den ödmiuka till- 
försicht, att De mig, nu i största nöd stadd, här med täcktes 
hugna, hälst som jag är fattigare än någon af mina competitorer, 
kanske ock torde hafwa samma meriter, som de, då jag äfwen 
skall beflita mig, så snart som de, att blifwa publico till någon 
tienst. Jag afwachtar nu en gunstig resolution 1 och förblifwer med 
all wördnad 
Magnifici D:ni Rectoris 
och 
Venerandi Consistorii 
Upsal. d. 16 Nov, 1732. 
ödmiukaste tienare 
Garl Linnseus. 
Originalet finnes i Upsala universitets arkiv bland Acta Consistorii. 
1 Jämte Linné anhöllo åtta andra studerande (några t. o. in. på latinsk 
prosa, 1 på latinsk vers) enträget att erhålla detta understöd, utgörande »30 
plåtar» för halfåret. Då Consistorium den 18 November förehade detta ärende, 
röstade 10 på Linné och 3 på Kandidaten Olof Muren, hvilken sedan i en till 
Consistorium academicum ställd skrift häremot opponerade sig och yrkade 
det fattade beslutets upphäfvande till sin förmån. Härmed vann han dock icke 
annat, än att Consistorium beslöt, »at som bem:te Candidat i denna sin sup- 
plique mycket fritt och dierfft sig ut låtit, så måste han framdeles kallas före i 
Consistorio och der förklara sig, då honom härföre en skälig reprimande bör 
gifvvas». 
