193 
hwilka ingendera anträdt någon utlänsk resa, förebärandes de dyre 
tider och närwarande höga wäxelcurse, at de sig ej bärga kunna 
på främmad ort med så knappa resépgr. 
Till detta Resestipendium insatte testator i Riksens ständers 
banque ett capitai, som årligen skulle kasta af sig 400 Garoliner 
Specie mynt. Men för några åhr sedan, då detta, med andra Ca¬ 
pital er i Speciemynt insatte, måste äfter Riksens högl. Ständers 
godtfinnande förwandlas i kopparmynt, fingo Stipendiaterne i stället 
för 400 caroliner in specie, ej mera än 1224 dir k:mt. Hade Sti¬ 
pendiaterne fått äfter Testators uträkning 400 Garoliner, som nu 
giälla allmänt i handel och wandel 6 dir stycket, så hade de haft 
2400 dir k:mt, i stället för det de nu allenast få hälften äller 1224, 
och då hade de kanske som knappast kunnat bärgat sig wid de 
närmaste Academier i Tyskland; där emot se de nu sielfwa omög- 
ligheten till utländsk resa. 
När detta Stipendium inrättades, woro wettenskaperne ej drifne 
hos oss till den högd, som nu förtiden. Då nödgades wåre be¬ 
söka utlänska Academier, att förwärfwa. sig de delar af wetten- 
skaper, som hemma ej kunne winnas. Där emot nu förtiden många 
utlänningar låckas hit till Academien, att lära de wettenskaper, 
som hos dem ej kunna ärnås. 
Således har den orsak förswunnit, som existerade på testators 
tid. Gå wij ock till sielfwa experiencen, lära wij finna, att de 
studerande, som fått sådane små resestipendier, sällan med dem 
kommit längre än till Gripswald, Råstock eller Jena, och kanske 
där kiöpt sig en Magisters-titel, men för öfrigt har jag ej sedt att 
de förkofrat sig i några lärdoms grenar, dem de ej så wähl kun¬ 
nat lärt i Upsala, utan att i onödigt måhl och med sin egen grava- 
tion utföra swänsk mynt. 
Om nu en Resa på detta stipendium är oumgängelig, men 
rese summan otillräckelig och ogiörlig, föllier att antingen bör rese¬ 
stipendierna gifwas, emot testators willia, endast till rike, äller 
också aldeles stå öde. Där äst icke resetiden skulle förkortasr 
lika som pgr:ne, till hälften, och att stipendiaterne fingo upbära 
pgrme för 3 åhr, men resa allenast halft annat åhr. Äller ock 
att desse små reserum förwandlades till hemram, som 12.24 dir 
denna tiden kan näppligast bärga en studerande wid inländsk aca- 
demie. 
Men som Stipendia äro strictissimi juris, att ingen dem kan 
förklara utom högsta machten, underställes om Consistorium Aca- 
Linnés brefväxling 1. J3 
