196 
116 . 
Wördsamt Memorial. 
Sedan Academise Trägårdsmästaren Nietzel dog har jag oak¬ 
tad all hafd möda och correspondence ej kunnat få någon trägårds¬ 
mästare, som rätt förstode en Academise Trägårds skiötsel, ja icke 
en gång en beskedelig gesell, som warit wand wid academise trä¬ 
gård, hälst staten, i desse dyre tider, är så knapp, att en Academise 
Trägårdsmästare här näppeligen hafwer så mycket om dagen, som 
en dagkarl, och des utom är förbunden att dageligen uppassa wid 
orangeriet icke allenast söckne dagar, utan ock sielfwa Söndagarne 
och högtids-dagarne, ja äfwen om sielfwa nätterne, då blåst eller 
stark köld infaller. 
Således har jag måst draga mig fram med Löfgren, som för ut 
war endast eldwachtare wid orangeriet, och måst warit glad at 
hafwa någon, då jag annors fått ingen, men där igenom har jag 
ock mist om wintrarne många wäxter, som jag swårt äller aldrig 
kunnat reparera. 
Änteligen fick jag Broberg till Trägårds gesell, som wähl i 
förstone ägde ringa insicht i academisk trägårds skiötsel, men en 
brinnande hog, qwickhet och activitét gjorde, att han anseligen 
och dageligen tillwäxte i denna förrättning, att jag däraf hade 
mycken hugnad. 
Denna tog sig före, nästan desperat, att med ett par tomma 
händer besöka de bäste Trägårdar i Danmark, Tyskland och Hol¬ 
land, hwar ifrån han hemkommit än mera habiliterad. 
Nu som Löfgren tycker sig hafwa warit längre i Trägården 
och Broberg [tycker sig] förstå långt bättre Trägårds skiötselen, at 
den ena ej will stå under den andra, torde snart hända att Broberg 
togo Trägårdsmästare syssla i någon annor Trägård, hälst om han 
sågo sig uppehållas endast med blindt hopp, hwilket woro för aca- 
demise trägården en stor förlust, ty att få någon annan med lika 
hog, drift, vigeur och insicht, där till ser jag ingen utwäg. 
Det är dess utom ganska nödwändigt att den ena står under 
den andra; annors händer det jag några gånger ärfarit, at då 
ugnarne i orangeriet äro eldade, gå de bort och den ena liter på 
den andra, hwar igenom kan ske en olycka, som aldrig kan re¬ 
pareras. 
