210 
mage. Han hade och redan warit förgången af armod, om ej de 
solide wettenskaper, som han af Eder M. H. här wid Academien 
insupit, gifwit honom här och där en stickpenning att kiöpa sig 
en måltid mat, då han i Paris kunnat råkat någon yngling, som 
haft lust att lära något litet i Moralen äller Matthesi, i Botaniquen 
äller Chemien &c . 2 Men i en så dyr ort har detta warit så ringa, 
att det altid wardt otillräckeligt till mat, husrum, kläder och hem¬ 
resa. 
Uti bref till mig från Paris, för några dagar sedan, beskrif- 
wer och beklagar han sitt öde, med så rörande ordasätt, att de 
kunna röra stenar och resa håren på ens hufwud, och lägger 
där till detta: Förutan närwarande tids omständigheter plågar 
mig åtankan om framtiden; jag är lämnad utan understöd , men 
bunden till min frihet och upoffrad till ett blindt öde. Hade ej 
Herrar Professorerna bisprungit mig med hielp och understöd, hade 
mitt elende ivarit i den högsta grade. Osäker om mig sielf brå¬ 
kar jag mitt hufvud med hivad jag lärdt; ibland Maréebaux är jag 
Maréebal, ibland Mathematicos passerar jag för en af deras hop , 
men sielf ivet jag ej hivad jag är; en olycka som är starkare än 
andra. Ach att någon Gynnare kunne förhielpa mig till något 
ivist brödstycke , där i jag kunde giöra nytta , det måtte ske med 
hivilka ivilkor, som möglige är o. 
Alla som älska wettenskaper, hwar ibland mine hederwärde 
H:r Collegae lysa, kunna intet annat än älska och taga dehl uti 
deras öden som dem idka, samt promovera dem, som sig med 
wettenskaper distinguera; låtom oss därföre, af priswärdig pläg- 
sed, se till om icke något tillfälle kan gifwas att rädda en wärdig 
Landsman ifrån undergång på en främmad och dyr ort. 
Här äro till exempel många stipendier, af hwilka somlige i 
senare tider warit så knappa, att ingen på dem kunnat resa till 
utrikes orter; här äro uti somliga öfwerskotsmedel, som ännu stå 
inne och kanske intet nyttigare kunne emplojeras, med kanske än 
fiere möglige utwägar, om wij med samblad hog söka att hielpa 
en idog och olyckelig landsman, som utom sitt eget förwållande 
råkat i elende. 
Då jag detta understår mig lämna till Eders Magnificences 
och Mine Wärda H:r Collegers behiärtande, anhåller jag wördsamast, 
att en prässande omständighet ej lägges ad acta, ne dum delibe- 
ratur pereat Saguntum . 3 
Carl Linné. 
