211 
Egenhändiga, odaterade skrifvelsen finnes bland Acta till Consistorii aca- 
demici protokoll för den 5 /12 1767. 
1 Peter Hernqvist, född 1726, student i Upsala 1750 och filosofie doktor 
i Greifswald 1751, beslöt på Linnés uppmaning att egna sig åt den dittills i 
wårt land alldeles försummade veterinärvetenskapen och erhöll 1763 af staten 
understöd för studiers idkande i Lyon och Paris, hvarest funnos den tidens 
mest ansedda veterinär-läroverk. Han återkom 1769 till Sverige och utnämn¬ 
des 1772 till Matheseos Lector i Skara, hvarjämte han »fick nådig befallning, 
att hvart 3:dje år tvenne i Veterinären undervisade Elever skulle af honom öf- 
verlemnas till det Allmännas tjenst». Ej nöjd härmed, lemnade han dylik un¬ 
dervisning ej blott åt Gymnasii-ungdomen (2 timmar i veckan), utan ock åt så 
många, som af församlingarne erhöllo understöd att vistas hos honom, hvarför- 
utan han i Skara anlade en botanisk trädgård och undervisade i naturalhistoria. 
Genom hans energi blef sedan en särskild veterinärskola där inrättad, hvartill 
han själf i väsentlig mån bidrog genom frikostiga gåfvor och donationer. Er¬ 
höll professors namn och värdighet; dog 1808. Med rätta betecknad såsom 
»Svenska veterinärvetenskapens fader.» 
2 Om en sådan tillfällig inkomst berättas följande: »Under det han en 
dag 1767 uti K. Trädgården på Trianon höll på att examinera örterna, obser¬ 
verades han af Konung Ludvig XV, som då råkade vara på besök hos Mada- 
me Dubarry, och sedan Konungen af Trädgårdsmästaren blifvit underrättad 
att Hernqvist vore Svensk och en af von Linnés Elever, lät Konungen fram¬ 
kalla honom och frågade, om han ville åtaga sig att rangera Örterna i Träd¬ 
gården, som nu voro ställta efter Tourneforts system, efter von Linnéeska in¬ 
delningen, hvilket han åtog sig och verkställte» (Sacklén, Sveriges läkare- 
historia I s. 906). 
3 Consistorium beslöt genast att hemställa hos Riksrådet Grefve Cl. Eke¬ 
blad, att Hernqvist måtte erhålla det Wredeska resestipendiet, hvilket ock 
kort därefter beviljades. 
126 . 
Då Amplissimum Consistorium academicum äfwen af Facultate 
Medica infodrat des utlåtande, huru wida tryckfriheten må sträcka 
sig wid Academierne, har Faculteten funnit sig att, på sätt soin 
föllier, [böra] utlåta. 
Då Riksens högl. Ständer förbudit all Censur , 1 understår icke 
Faculteten sig att det på något sätt wränga äller limitera, utan 
påstår att all Censur wid Academierne skall uphöra; och om något 
förgripeligt skulle inflyta uti någon disputation, bör Praeses därföre 
wara answarig, som hos honom står fritt att ärkienna disputatio- 
nen för god och därföre praesidera äller icke. 
