218 
på mi lita ris k fot, såsom wid Ryska Academierne, Holstein in- 
inberäknad, där ock för samma orsak wettenskaperne så twungit 
wuxit, ty Pallas och Mars hafwa wäl aldrig förenat sig. Då 
blefwo 
1. Examina så många befalte, at om de alla till pricka ef- 
terlefwats, frucktar jag det redan warit bestält med Academierne; 
det war på wägen att alla examina med ankommande, bortgåen¬ 
de etc. studenter skulle anställas publice på Academien uti alla 
Professorum närwaro, Protocoll hållas och justeras, och det alle¬ 
nast för ett par i sänder, att om alla lördagar därtil tagits, hade 
de icke endast för examina warit tilräckelige. 
2. Ingen fick gå ifrån Academierne utan publique exa¬ 
men; examen skulle allenast anställas af wissa Professorer efter 
det Collegium i Stockholm, som Abiturienten ärnade sig til; altså 
af wissa utnämnda Professorn* til hwart Collegium. Ingen annan 
Professor fick gjöra en fråga på Abiturienten, än den Professor, 
som på Professionen hade fullmagt. Studiosus skulle altså, för sin 
examen skuld, wäl höra deras föreläsningar, som hade lof att 
examinera; behöfde altså ej annat att läsa. Detta absolverade 
han på 1, 2 å 3 terminer. Dårpå skulle Rector utfärda för honom 
testimonium, att han wore fullärd, och därefter borde han anta¬ 
gas uti Rikets Collegier, hwilket mig förekommer som att kiöp- 
mannen skulle sjelf approbera sin wara, då han den sälljer. For¬ 
domdags examinerades och approberades efter sin habilité bort¬ 
gående Studiosi, där de antoges. Men när wåre nyare kommit 
til Collegierne och efter år och merit änteligen uppstigit til de 
högste tjänster i riket, kan man föreställa sig hwad aestime såda¬ 
na skola hafwa för wettenskaperne, då de sett, att de kunnat på 
kort tid winna tillräckelig lärdom, fast de ej med ytterste läpparne 
smakat wettenskaperne. 
3. Hwar och en Professor skulle esomoftast examinera si¬ 
na Auditores, huru de fattat lectionerne; som somliga tro gjort 
mycke gagn, andra intet. Åtminstone kunde en Professor lätteli- 
gen examinera twänne timmar, då han läsit en, och altså spara 
sitt arbete. Härefter borde han gifwa Catalogue på sine Auditores, 
som låta uppskrifwa sig först på terminen; men på slutet af sam¬ 
ma termin blefwo dels andra, dels de samme; somliga tider wid 
slutet dubbelt mindre eller dubbelt flere til antalet. 
4. Wid lectionerne skulle Professorn esomoftast uppräck na 
sina Auditores, att se hwilka woro flitige och hwilka ditkommit, 
