270 
2 Hubu = Hubby. Se ofvan sid. 11. 
3 Till testamentet af den 30 /s 1776 ansågs kort därefter nödigt att foga 
nya bestämmelser, hvilka dock ej blefvo till Hofrätten inlemnade. Redan förr 
hade Linné och hans hustru varit betänkta härpå, såsom framgår af en af ho¬ 
nom egenhändigt skrifven, dock ej afslutad skrift, hvari han i synnerligen 
skarpa ordalag uttalar sig om »min Måg Capitainen wälborne H:r Carl Frid. 
Bergencrantz, som sedan han blifwit gift med min Dotter Lisa Stina Linné, 
och med henne aflat twänne barn, af hwilka Sara Lisa ännu lefwer, hafwer 
ingått ett närmare förtroende med sin piga Maja, en allmänt beryktad kona». 
Under den tiden, då han bodde i Roslagen och »skulle långa tiderne bewista 
Conseillen i Stockholm, lämnade han sin ächta hustru på landet», och »lefde 
och hushållade allena» med sagda Maja, som »han ock lätt kalla jungfru». 
Liknande var förhållandet under några år, som han tillbragte i Finland såsom 
»General Ehrenswerds secreter»; wid återkomsten därifrån dröjde han i Stock¬ 
holm, »så att han ej gaf sig mer än en enda dags tid att se sin hustru hos 
oss, utan skyndade sig» med sin Maja, som då var »fluks hafwandes», »upp 
till Westerbotten, dit han sökt transport». — »Under Capitainens warelse på en 
dag hos sin Fru, i mitt hus, tillböd jag genom hans hustru att betala hans 
skuld, om han wille lämna konan, det han doch icke wille ingå. Han lofwade 
att willia i denna winter afhämta sin fru up till sitt boställe i Westerbotn, men 
det doch lämnat; med mera. Af sådant H. Capitainens infama upförande mot 
sin trogna Fru, har hon redan af sorg fått en sådan knäck på. sin hälsa, att 
hennes dagar blifwa få och hon måste dö ifrån sin dotter, då jag ock lätte- 
ligen ser förut, att Capitainen, som är illa educerad och utan honeur, warder 
tagande sin ... Maja till hustru, och kan wäl ske, att hans ächta dotter kan 
dö bort, hwaraf skulle ske, att den arfwelott hon kunne winna i wårt hus» 
skulle tillfalla den föraktliga kvinna, som blifvit hans andra hustru. Till 
förekommande häraf ville han »giöra och taga härmed fölliande författning», 
hvilken visserligen då ej nedskrefs, men som säkerligen i allt väsentligt af- 
speglas i följande, senare uppsatta dokument: 
Wid eftersinnande af begges wår swaga hälsa, som efter Naturens 
lag, uti denne wår höga ålder, oss om wår förestående dödeliga afgång 
på minner, har oss ej heller kunnat undfalla den kallsinnighet, hwarmed 
wår måg, Herr Capitainen och Riddaren Bergencrantz, desse senare åren, 
emot all wår förmodan, bemött sin Hustru, wår kjära dotter Fru Elisa¬ 
beth Christina von Linné; hwaraf händt, att han icke allenast i så måtto 
henne öfwergifwit, att hon, tillika med hennes lilla dotter, blifwit uti sine 
Föräldrars hus lemnad, utan att Herr Capitainen på flere års tid oss 
witterligen henne efterfrågat, mindre om hennes utkomst och det mera, 
fogadt ringaste anstalt, och ännu mindre om sin egen lilla dotters educa- 
tion och uppfostran, wisat sig i någon måtto angelägen; utan äfwen, att 
under den tid Herr Capitainen gemensamma Boet sjelf förestådt, det¬ 
samma genom hans wårdslösande blifwit utblottadt och skingradt, samt 
Herr Capitainen sjelf uti torftighet bragt. Och som Wi af detta Herr 
