14. Landshöfdinge-ämbetet i Upsala län. 
168. 
Utdrag af Hr. Archiaterns och Riddarens Linn^i bref, 
dat. d. 14 April 1756. 1 
Then omtalte Får-passionen är den allmänna, af hwilken år¬ 
ligen så många 100:de får bortsmälta, som består uti en fördärf- 
wad lefwer, hwilken inflammeras och inuti exulcereras, samt stan¬ 
nar uti gulsot och som mäst i wattusot; tå fåren öpnas, finnas 
maskar in i lefren, som med sit gnagande och tärande then samma 
såra, hwaraf följer inflammation och hårdheter i lefren &c. 
Sjukdomen kommer förnämligast om wåta år, tå fåren dricka 
stillastående watten uti pussar, ther thesse maskar hafwa sitt til- 
håll, och i wåta år besynnerligen förökas, liksom myggorna i watt- 
net om wåta Somrar. 
At thesse maskar i lefren giöra sådan sjukdom och döda Får¬ 
kreaturen, thet är allmänt ifrå långa tider bekant; men at döda 
maskarne, och thet innom fåren, utan at tillika döda Fåren: och 
än mer at döda them innom lefren; thet har warit en hemlighet 
för människorna in til förledit år 1754. 
At Får och Fänad trifwas bättre i Skiärgårdarne och ther 
taga hastigt hull, blifwa feta, och må wäl, har warit ett uråldrigt 
rön; man har theraf slutat, at boskapen må wäl af sältan, få 
bättre appetit och äta starkare; ty hafwa ock alla goda hushållare 
rådt at gifwa större och mindre boskap sleka af salt wid ladu¬ 
gården, utan at weta annan orsak, än at thet bekommer them wäl. 
För fyra år sedan tog en wid namn Scheffer i Regensburg 
för sig at examinera noga the maskar som hålla sig under stenar 
i stilla stående wattn, tå han fant at thesse så seglifwade maskar 
dogo af ingen ting så hastigt, som om de lades i salt wattn, och 
som thesse maskar under stenarne, woro the samme med maskarne 
