300 
Fakulteten, som nu å sin sida fann sig stött af denna Landshöfdingens 
skrifvelse, var ej sen att redan följande dag (den x *h) därpå afgifva det svar, 
som här näst efter (n. 171) finnes intaget. Den gången dröjde landshöfdingen 
en hel vecka (till den 22 /7), innan han aflät en ny skrifvelse, och tonen var då 
ej obetydligt förändrad. Efter att i förbigående hafva gifvit en liten snärt åt 
Fakulteten, för att dess skrifvelse saknade datum, klagar han nu öfver att 
fakulteten ej lemnat honom mera detaljerade förhållningsorder; det »hade warit 
till önskande om Fakulteten, till des nit och omtankas ådaga läggande, uti 
någon mera wercksam måhn behagat yttra hwad handräckning i synnerhet in 
casu Fakulteten af mig funnit nödig at widtagas.... Fakulteten behagade icke 
låta sig underligt falla, om jag wäntat derom, jämte anmälandet, Fakultetens 
mogne ord och yttrande; ty att i generelle termer beskrifwa en sjukdoms far¬ 
lighet, som Gudi lof hittills i denna Staden, såsom gängse, warit okänd, utan 
att tillika föreslå antingen prseservativer eller andra nödiga mått, det wäcker 
allena omtancka, men lämnar äntå werckställigheten i owisshet, utan hwilcken 
dock den bästa yttrade wilja ingen ting uträttar». Som emellertid farsoten 
redan börjat sprida sig och fakulteten kostnadsfritt dragit försorg om läkare¬ 
vården, såg landshöfdingen sig manad att anhålla, att fakulteten måtte fort¬ 
farande »i denna delen lätta min omsorg och genom des åtgierd besörja, det 
de här i Staden af Rödsoten warande och blifwande siuka, med Medici måtte 
blifwa betiente». Medikamenterna skulle blifva »för de fattige betalte och de 
förmögnare lära sjelfwa gerna dem bestå». 
Hvad Fakulteten härpå svarade finnes i det följande (n. 172) meddeladt. 
Härpå aflät landshöfdingen (den n /s) ett tredje bref, denna gången fullt 
af idel tacksägelser. Han kunde nu »med så mycket större fägnad omtala det 
hopp jag hyser, att, med Guds hielp, all fara från denna Stad blifwer afwänd, 
då wården af en så angelägen och öm sak ankommer på så upplyste och 
tillika ömhiertade läkares omsorg»; ökas skulle ock »den acktning Fakulteten 
förut så allmänt äger, då rycktet kringför det Faculteten sörgdt för Upsala 
Stad, utan at någon annan Medicus dit hehöft försändas». 
171. 
HögVälborne Herr Baron, ÖfverStåthållare, GeneralMajor 
och Landshöfding samt Commendeur af SvärdsOrdens stora kors. 
Den anledning, hvaraf Medicinske Fakulteten fant sig föran¬ 
låten at i går hos HögVälborne Herr Baron, ÖfverStåthållaren och 
Landshöfdingen tilkänna gifva en smittosam siukdoms upkomst 
här i staden, grundade sig förnämligast på en skyldig mennisko- 
kärlek, då fleres lif på en gång kunna anfallas och stå i fara, och 
hvarvid alla försigtighets mått, i tid använda, aldrig kunna sägas 
vara förhastade. Facultetens vördsamma anhållan om skynde- 
samma och tilräckeliga anstalters fogande, hvarigenom smittan 
