332 
Ty förfogade jag mig neder på samma ängd, då jag straxt 
blef warse den Surbrun där är upptagen, fast nu i mindre bruk. 
Den samma hade åtskilliga utlopp ofwanföre uti ett kär, och satte 
altså hela tracten ett brunt sedimentum ocraceum, hkt skrämt en 
dehl af folket, såsom här uti skulle wara något skadeligt; men 
huru innocente sådane watn äro för boskapen ser man til öfwer- 
flöd, där acidulae på andre ställen finnas. Spinlar fans här eij 
mehr änn annorstädes, snarare mindre antahl, eijhäller någre 
andre species än de nedre hoos oss äro vulgäres. 
Man behöfde eij så långt gå effter orsaken, ty så snart jag 
satte foten på land, dit jag med en liten båt öfwerstyrdes, straxt 
wiste sig den, som till ett sådant mord war skyldig, näml. Cicuta 
aqvatica , svetice Sprängört, ehuru wähl hon elliest i Sverige är 
ganska rar. 
[Denna ört är här i Sverige nog rar och sälsam, så att jag 
wett mig ingen städz sedt henne för än här uppe. S. S. Th. Dr D. Ol. 
Celsius, membrum societatis nostrae meritissimum, har observerat 
henne på några ställen här i Upland och kallas vulgo sprängört, 
emedan då hon ätes af boskapen, ‘ blifwa the ad crepaturam usq. 
inflati.] 3 
Men deremot är hon eij så rar uti tysldand och dylika orter. 
Den samma Cicuta veterum har i långa tijder warit hoos 
exteros bekant, som fordom brukat henne att afdaga taga ogier- 
ningzmän med, och besynnerl. genom Socratis död namkunnog. 
Uti de wärmare werldenes delar äro oräckneliga förgifftige örter 
bekante, som denna långt öfwergå; Men der emot i hela Europa 
är ingen inquilina som denna förliknas kan; hwar af den lärde 
Wepferus 4 blifwet förorsakad om henne skrifwa en hehl tractat, 
hwilken upräknar ett stort antahl af oskyldige barn, som allenast 
af dett de något litet af henne smakat, most med sitt lif försonat. 
Dett är ock wist att åtskillige venena äro hominibus lethalia, 
som eij äro andra diur skadelige; andra deremot e regione oskälige 
diur skadelige, men meniskior intet, ty hafwer och Wepferus för¬ 
sökt henne på åtskillige diur, men altid funnit henne lika. Jag 
will doch här ej urgera, om cruda vegetabilia böra proberas på 
animalibus pure carnivoris, ut canibus, lupis etc., och om de här 
gifwa oss säkra experiment. Man ser ju att hunden vomerar alle¬ 
nast af litet rått gräs, fast clett ingen ting mindre skulle prsestera 
än vomitorium hoos Meniskan, ännu mindre hoos Boskap etc. 
Däremot twiflar jag ock icke, att om man wille truga kiött på ett 
