333 
animalculum pure phytivorum, ruminans, med mindre dett skulle 
bekomma det samma, som olia insecten. Sed e diverticulo in viam. 
Des namn och synonyma är nödigt tillsättia, som de af Wepfero 
illa eonfunderades, på dett hwar och en som angelägen är- må 
kunna lära känna henne och sig för henne achta. Hon kallas 
Cicuta veterum. 
Cicuta aquatica Gesn. Bauh. hist. 3. p. 175. Wepf. Eph. germ. 
Dec. 2 An. 6. Ejusd. tr. de cic, aqu. hg. IV. 
Cicuta maxima qvorundam Eyst. 
Cicutaria Riv. irr. pent. 
Sium erucce folio Bauh. pin. 154. 
Sium alterum Dod. 579. 
Sium alterum olusatri facie Lob. El. 202. 
Sium majus angustifolium Taber. I p. 192. 
Sium aquaticum foliis multifidis longis serratis Moris. hist. 
3 p. 283. 
Beskrifning och figur att tillägga håller iag för onödigt, som 
den redan hoos de allegeracle auctores till öfwerflöd är prsesterad. 
Doch för incolis Botnise Borealis må fölliande nota Svara sufficiant, 
näml. att hon är en planta umbellata, som wäxer i diken älr wid 
kiär. Har folia fere digitalia, pinnis oblongis composita. 
Ingalunda bör hon confunderas med Botanicorum recentiorum 
Cicuta Bauh. pin. hkn de herrar Botanici draga i twifwels måhl 
om hon är till dett minsta skadelig. Eijhäller bör man såsom 
Wepferus confundera den med Ocnanthe cicutce facie succo viroso 
croceo Lob., den där är Oenanthe chcerophyUi folio Bauh. pin. et 
Tourn. inst. Eijhäller med Phellandrium Dod. et Tourn. sive 
Cicutaria palustris tenuifolia Bauh. pin., hwilka äro ifrån denna 
helt distinctae species. Doch näkar jag icke med mindre både 
Phellandrium och Oenanthe äro förgifftiga, såsom mäst alla plantae 
umbelliferse aqvaticse, som exempla och observationer nogsamt wisa. 
Denna ört säger jag mig aldeles wara försäkrad är den, som 
Torneå-boarna så stor skada tillfogar, som lätt är att se af fölliande 
observationer. 
a. Emädan denna wäxte på samma äng, där boskapen blefwo 
siuka, till stor myckenhet besynnerl. nedre wid stranden, och 
altså instämer med circumst. Lit. 6, emädan hon är så träffelig. 
skadelig. 
/?. Och ehuru wähl man ser att de oskiäliga Greaturen offta 
wijda öfwergå oss menniskior (: kanske af dett wij sielfwa förderf- 
