9 
178. 
J. G. Wallerii 1 
1. Observationer om Bromsar. 
Lofwar beskrifwa Brömsarne, det dock ej sker. 
Blandar Tabanos och Oestrnm, Bromsar och Stygn. 
Oestrum, för hwilket Boskapen mest springer, låter ej med win- 
garne. 
Att de settia sig i manken på Creaturen, tror man swårliga. 
Att brömsarne bita stora hohl? 
Att de settia sig på DinrenP 
och at koren der af ömma ej låta miölka sig? 
Att Creaturen (utom Renen) af dem dö? 
Att de äro grömmare der watnsigckigt är? 
Att äro swåra mot Creatur af swart färg? 
Att swarta Creatur ej trifwas i gården för deras skull? 
Quaeritur om curen med Libbsticke är ny invention? Älr gam¬ 
mal, af Rei rusticae Authoribus bekant? 
Hur länge Libbestick efect kan wara? 
Om Libbesticke kan wäxa i Lappland? 
2. Observationer om Succedaneo Amygdali. 
Quaeritur om Author detta sielf försökt? Wore önskeligt få 
se prof här af. 
Flores exsiccati kunna ej gifwa emulsion, altså näppel. Mandel 
smak, kanske luckt. 
At en tor blomma skall blifwa succedaneum af ett fett miöl- 
fult frö, är sälsamt? 
När Auctor wisar Accademien prof häraf, blifwer hon i bättre 
stånd att här öfwer utlåta sig. 
Egenhändiga originalet i Vet. Akad:s bibliotek. 
1 Vid sammanträdet den 5 / 12 1739 uppläste Höpken »en til Academien in¬ 
sänd observation från Doct. Medicinge Wallerius om Brömskulor på Boskap, 
jemte en annan om Brudebröd, som i stället för mandlar skal kunna brukas i mat». 
Remiss skedde till Linné, som den 12 s. m. gjorde ofvanstående» påminnelser», 
hvarefter akademien beslöt lägga den insända skriften ad acta. Ej osannolikt 
är, att därigenom hos J. G. Wallerius grunden lades till den hätskbet, som tog 
sig uttryck i den stridskrift, som han i början af 1741 utgaf för att förhindra 
Linnés befordran till professor i Upsala. 
