Linnés sigill 
Hurudant det sigill var, som af Linné först begagnades, har ej med sä¬ 
kerhet kunnat utrönas. På ett i Upsala skrifvet och den 23 e 1729 dateradt 
href finnas väl fragment af ett sigill, hvarpå tyckes stå tout pour vous (må¬ 
hända . under några, nu saknade blommor), men säkert är ej, om det ej var 
för tillfället lånadt. Detta var däremot tvifvelsutan förhållandet med ett annat, 
föreställande ett mans-hufvud, hvilket finnes på ett under lappska resan 1732 
skrifvet bref. 
Det antal sigill, som Linné sedan använde, var ganska stort, såsom ne¬ 
danstående förteckning utvisar. Deras utseende torde utan närmare beskrif- 
ningar framgå af bifogade afbildningar. 
I. 
Användt åtminstone från början af 1734. dock endast spar¬ 
samt: äfven några få gånger senare (ännu i början af 1750- 
talet). Den i sköldens midt befintliga figuren föreställer ett 
»anatomiceradt» ägg, vittnande om att han redan under sin 
studenttid var lifligt öfvertygad om riktigheten af Harvey’s 
sats: omne vivum ex ovo. — Höjd 22, bredd 19 m.m. 
II. 
Endast kändt i ett fåtal aftryck, det äldsta på ett bref från 
1734; f. ö. några från slutet af 1730-talet och ett från 1770. 
Den Linnaea, som här är afbildad och som äfven finnes på 
titelplanschen till Flora Lapponica, är en betydligt förminskad 
kopia af Ol. Rudbeck d. y:s i Acta liter aria 1720 lemnade 
afbildning. Öfverskrift: consiclerate lilia (skåden uppå lil¬ 
jorna). — Höjd 17, bredd 15 m.m. 
III. 
Antagligen förfärdigadt kort efter Linnés val (1736) till 
ledamot af Academia Ccesarea Leopoldino-Carolina Naturce 
curiosorum , i hvilken han bar tillnamnet Dioscorides secun- 
dus. Mycket användt, isynnerhet under 1740, och 50-talen. 
På den uppslagna bokens ena sida finnes valspråket: num- 
quam odiosus (aldrig sysslolös): på den andra från högra öfre 
hörnet strålar, utgående mot ett i venstra nedre hörnet befint 
ligt föremål, som tolkats än som en blomma, än som ett men. 
nisko-öga. — Höjd 13, bredd 12 m.m. 
