79 
5 i utwertes bruk har hon mycket blifwit anwänd af medicis 
till at emolliera och lindra wärk; 
6 inwertes har hon ochså blifwit brukad, och då allenast man 
har welat hemma några starka evacuationer, såsom i alla starka 
blodgånger och lungsot, där man hostat upp all chylum. altså har 
hon wist sig äga en narcotisk kraft, som opium, men långt lin¬ 
drigare; 
7 jag skulle tro at hon woro altså bättre till medicin, än till 
usurn quotidianum et diceteticum. 
äfter som M. Herre ej will omtala, hwilka quoestionen är emällan, 
så giör så wähl och ej laga at jag menlöst får owänner för min 
opartiska mening; ty man får nog owänner, utan att man söker 
sielf upp dem. 
förgiät ej att sända Ternströms örter och frön; jag skall straxt 
åta academien weta, hwad det är. 8 
Nu har jag fått en utförlig beskrifning på boskaps sjukan 
med alla des kiennetekn och curer ifrån Prof. Sauvages 9 i Mont- 
pellier, som här före fått 1,200 livers prcemium. om så skulle 
tyckas, är jag nögd att insätta henne i actis till patricz nytta. 
Jag förbi. 
Upsala 1746 
d. 18 Nov. 
Min Herres 
hörsamste tienare 
G. Linnaeus. 
Ulanskrift och sigill saknas. 
Efter E. Ährlings afskrift af originalet. 
1 Se bref. 206 not. 1. 
2 I Vet. Akad:s protokoll den 27 Sept. 1746 heter det: »Upvistes bröd, 
som var bakat en del af Renmåssa alena och en del blandat med X U hafre- 
miöl, hvilket Hr Hesselius insändt». 
3 Med Hedemossa menades Islandslafven (Cetraria islandica). I Vet. 
Akad:s Handl. 1744 s. 170—78 finnes införd Urb. Hiärnes kemiska undersök¬ 
ning Om Hedegräset med ett tillägg af Linné, hvari det heter: »Detta så kallade 
Hedegräset är en värkelig mossa och kallas derföre rättare Hedemossa. Den 
växer öfver hela Riket uti en ofrucktsam mark, i gamla tallskogar och emellan 
enebuskar, och är nu för tiden mycket bekant. Äfvensom det nu också är mycket 
brukeligit at koka välling af denna mossa, och almänt antagit at den är god 
för dem, som hafva lungsoten. Mossan kallas också på somlige ställen Lung- 
mossa». 
