99 
äfter mig, som få resa, till de rest så mycket som jag, då de ock 
torde en gång trotna. 
Min K. Bror, kom i hog, hwad wår store Tessin giort acade- 
mien för tienst; sannerl. den största någonsin skedt någon wetten- 
skaps academie. ännu har aldrig academien där af profiterat; nu 
tyckes wara tid. 5 
Om något skep går till Benghaln &c., så laga att en ungkarl 
får gå med, hwar till jag kan föreslå den yngre Hasten 6 , som är 
född till samblare i Historia naturali och som är färdig att gå åstad. 
Han är nu den snällaste jag äger af alla mine disciplar näst Kal¬ 
men, och går jag i godo, att han skall giöra academien fullkom¬ 
ligt nöje. 
Alstrin 7 har ock lust gå till Ghina; han har hört mig i somar, 
warit flitig och giort hwad på så kort tid kunnat giöras, så att 
han torde ej wara aldeles onyttig, dock långt ifrån som Hasten; 
kunne desse bägge komma uht i juhl med skeppen, woro rätt wähl. 
jag skickar innelyckte copia, att M. Br. må se fata Botanices 
(imo totius Historiae naturalis) i Italien och huru utlänningar önska, 
att descriptiones och realia trycktes i Edra Actis på latin. 8 
K. Bror, lät för min räkning upkiöpa Acta för 2:dra qvartalet, 
Browallii 9 och Faggots tahl. 10 
Käre Bror, kom hog Kalmen 11 , fast hans competitor säges 
wäga 11,000 dir. lät wåra wettenskapers beskyddare, wår bestän¬ 
dige Hårleman, weta det, så sätter wähl han, som will och kan, 
et stort veto. 
Utan datum, namnteckning, utanskrift och sigill. Antagligen skrifvet i slutet 
af Juli 1747. 
Efter E. Ährlings afskrift. 
1 Vid sammankomsten den 18 Juli 1747 »gaf H:s Exc. Riksrådet Ehren- 
preus en berättelse om en papegoja, som nu värpt et ägg första gången efter 
27 års vistande i Sveriget», hvilket ansågs så märkvärdigt, att det remitterades 
till utlåtande af Linn^us, Browallius och Kalm. Detta uppdrag fullgjorde Linné 
genom det här meddelade, tämligen drastiska och, för att vara svar på en af 
ett lärdt, kungligt sällskap framställd fråga, ganska egendomliga yttrande. — Detta 
oaktadt ansågs lämpligt, att i de Utdrag utur Kongl. Vetenskaps Academiens 
Dagbok samt inkomne Bref och Handlingar, som finnas intagna i Vet. Akad:s 
Handl. 1747, lemna en berättelse (s. 810) om sagda papegoja. Hon hade, heter 
det däri bland annat, »tilförene altid blifvit hållen för hane, och för detta til- 
fället har ej eller något annat synnerligit förelupit, som kunnat upägga des 
natur, om icke at hon et halft år förut hade, under tvenne veckors tid, haft 
