139 
och på mig, för det wij bägge rådde honom at ej resa hem, för 
än han warit i Canada, och sedt sig wähl omkring. 
Han talar förskräckeligen mycket om sin lön, och märker 
jag at han will det all hans lön bör wid hemkomsten giöres ho¬ 
nom till godo. Nu ser jag at Hr Baron Hårleman hade rätt, som 
sade at han borde först meritera och hielpas sedan. Han är helt 
förändrad till at prata mycket, och prsesterar litet; som alt det han 
skrefwit är mäst verba. 
Hwad Historia animalium angår, så har jag där emot ej et 
ord at säga. 5 Author är ej plagiarius af mig; men hwem hade 
kunnat trot, at sådane dankar kunnat tient på riksbordet för hela 
nationen, sedan de blifwit wane at se wid hela juscroner. 
Ferner 6 skall wähl få öfwerskottet, huru det går, jag ser intet 
annat; åtminstone skall det ej wara min skull, om annorledes sker; 
men hade de 2 rummen nu lämnats som de warit föruth, och 
Hans Excellence 7 sielf giort annorledes disposition, då hade jag 
welat satt parole på Ferner; det torde wähl ändoch gå, fast något 
hårdare. 
får innelychte föllia till Hr Kalm. 
Den som kommer till Lunds trägård, kan skiöta hans örter i 
Skåne. 8 
Om Kalmen tillskrifwes, befalles han för alt hwad heligt är 
resa upp till sinus Hudsonis at få och taga sådant, som tohl wåra 
wintrar. Där igenom blir han i stånd at giöra hela wårt Lapp¬ 
land cultiverat och nyttigt, annors icke. At andra skola sambla 
frön åt honom, är att tala för barn; det går där äfter. jag tror 
om jag budo hela wettenskaps academien sambla åt mig Najas 
wid skiären 9 , fingo jag ej ett blad. jag tror fransk luxe har för- 
derfwat honom. 
jag skickade till Cancellierådet Carleson 10 förleden Postdag co- 
pia af Dr Hasselquists 11 bref. Kalla mig en skiälm, om Hasselquist 
går lyckeligen igenom, om intet han giör långt mer än Kalmen. 
Kom hog jag detta säger. Kan Hr secreteren tala något till hans 
bästa, så giör det, ty det förtienar han. 
i Hälsa Hr LifMedicus Bäck, bed honom och gifwa 100 dir 
koppar till Hr Hasselquist, han har där till både rygg och hog. 
jag förbi. Min Herres 
hörsame tienare 
G. L. 
1750 ii i6 Upsal. 
