145 
Jag skulle gerna önskat, at Auctor definierat detta kräk, och 
om jag skal tro Hans ögon, kan jag ej annat föreställa mig, än 
at dessa maskar höra til genus Aphrodita. 
Eljest har Auctor utspäckat sin lilla tractat med sirlig stil och 
åtskilliga werser. För öfrigt äro alla Hans Rön inbegrepne uti 
denna gifna berättelsen. 1 
Tryckt i L. Salvii Lärda Tidningar för år 1751 n. 21 den 12 Mars. 
1 Fosforescens i hafvet, s. k. mareld, hade Linné själf ej haft tillfälle att 
iakttaga, utan hade sig detta fenomen bekant endast genom äldre författares 
mer eller mindre fantastiska berättelser och förklaringsförsök. Särskild anled¬ 
ning att härpå rikta sin uppmärksamhet fick han först genom Ternströms rese- 
journal, hvari omtalas, dels att han i Spanska sjön blef »ware effter kiölgången 
af Skeppet en hoper gnistror och strålar i wattnet, runda, större eller mindre, 
röda som eld»; själf trodde han först, att »det warit några underliga fiskar», 
men de gamla styrmännen upplyste, att det förorsakades »af skeppets fart, som 
af den starka sältans hwälfningar under kiölen giör sådan reflexion» — och 
härmed lät han sig nöja. Längre fram, då han vid Java skulle en kväll ro ut 
till fartyget, »låg det et slag lysande på wattnet, liksom hyfwelspånar, men 
sken som eld», hvilket han »bad änteligen at få taga up och examinera hwad 
det war, men ingen tordes, emedan de sadet wara förgifftigt». 
Kort därefter erhöll han Vianellis ofvan omtalade lilla skrift, och häri¬ 
genom upptändes än mer hans lust att få ytterligare förklaring öfver det märk¬ 
värdiga fenomenet. Därför när Osbeck 1750 skulle såsom skeppspräst fara till 
Kina, skref han till honom: »Jag beswär Eder, M. H:re, at I ser äfter, hwad det 
är, som i Ostindien kring Poul Condor flyter på watnet och om natten lyser som 
ljus; låt mig få det i spiritu vini, hwad det kostar. Jag beswär Eder wid Gud». 
— Liknande uppmaningar synes han ock hafva ställt till Löfling, Kalm, Sau- 
vages, B. de Jussieu m. fl. Utförligare och mera vetenskapligt behandlade han 
denna fråga i den 1752 utgifna disputationen Noctiluca marina, hvars respon- 
dens C. Fr. Adler åren 1748—1749 såsom skeppsläkare tjänstgjort på ett af 
Ostindiska kompaniets fartyg. Oaktadt denne härpå haft sin uppmärksamhet 
riktad, såg han dock ej mer, än att på den uppdragna lodlinan ofta syntes 
ytterst små, som stjärnor tindrande punkter, »hvilka utan tvifvel voro ett sär- 
skildt slags maskar». — I sagda disputation, liksom ock senare i Syst. Nat. ed. I, 
gaf han det af Vianelli beskrifna och afbildade djuret namnet Nereis noc¬ 
tiluca. 
268 . 
M. Herre. 
Alla desse Diuren som Hr Hesselius 1 beskrifwer äro bekante 
och bättre beskrefne för uht. Flygande ikornen i actis Pe- 
tropol. 2 , Råttan af Rajus 3 , Ikornarne af Castesby 4 . Stackars 
Linnés bvefväxling II. 10 
