152 
1 Härmed afses säkerligen det tal, som Wargentin höll till D. Ekström, 
då denne den 28 April 1750 nedlade presidiet i Akademien med ett Tal om 
Järnförädlingens nytta och vårdande; begge talen funnos i Handlingarnes 
nyss utkomna andra kvartals-häfte. 
2 Den 20 Oktober 1750 inlemnades till Akademien en af lektorn i Kalmar 
P. Frigelius (af Linné felaktigt kallad Fjegrelius) författad af handling: Tankar 
om Ölandsten och de däruti befintelige Piggar eller Kjärnar, hvari han 
polemiserar mot Linnés åsigt, att de äro »petrificationer». Snarare anser han 
dem vara »en Crystallisation eller utskjutning af den mjuka leran, hvaraf berget 
är sammankommet». Osäkert vore, huruvida ej Linnés åsigter i viss mån kunde 
anses såsom irrläriga, ty »kanskje ock, att den Alwise Skaparen förbehållit sig 
sielf desse Stenkjärnars, så väl som månge andre naturlige tings formation och 
väsende, och lemnat åt menniskjorna något at öfva sin eftertancka på, det de 
likväl aldrig hinna til at utgrunda». 
Afhandlingen remitterades till Linné, som i det ännu i behåll varande 
manuskriptet gjorde en del korta marginalanteckningar (»absurdt», »gå med 
lyckta om liusa dagen» o. s. v.) samt därjämte till Wargentin skref detta bref. 
— Angående denna fråga se ytterligare de tre följande brefven. 
3 Johann Philip Breyn, född 1680, läkare i Danzig, död 1764. Hans af- 
handling De Polythalamiis, nova Testaceorum classe utkom i Danzig 1732. 
4 Joh. Georg Gmelin, se bref. 197 not. 7. — Hans här afsedda af handling 
De Radiis articulatis lapideis finnes i Commentarii Academice scientiarum 
Imperialis Petropolitance 1728. 
5 »Häraf kan ock billigt slutas, at många nya land och berg fordom måtte 
vara tillkomne, hvartill Sargazo eller Fucus Sort. Cliff. 478 tyckes hafva det 
mästa bidragit. Denna är en växt, som fins på villa hafvet och är snart sagt 
den ymnigaste af alla växter i verlden. Han flyter pävatnet och käns af dem bäst, 
som besökt Indierna, där han ofta täcker hafvet på hela 100:de milen, att det 
ser ut som en grön äng. Man vet, att där vattu-örterna flyta med sina blad 
på sjöarna, är ett stadigt lugn, lika som det sker, då Valfiskfängrarne kasta ut 
sin olja eller tran på de brusande vågor, hvilka då strax afstana. Altså ock 
där Sargazo flyter, där är så stadigt lugn, att mare pacificum däraf fått sitt 
namn. Då vatnet får stå stilla, sätter det till botnen sitt sediment, hvaraf 
blifver en lera; altså där Sargazo ligger med ett stadigt lugn, sättes leran af 
vatnet i största myckenhet och upfyller botnen. Ibland Sargazo finnes andra 
slags foglar, andra slags fiskar, nemligen de som hafva flytande ägg, andra 
slags Vermes, Gochleer, Concher, Coraller, Medusas &c., än de som äro bekante 
vid stranderne. Dessa dö efter hand, då deras kroppar nedsjunka och blandas 
med leran. När sådana blandas med leran, såsom sjelfve täckte med Kalkskahl, 
förvandla de henne till kalksten. Härigenom kan förklaras, hvarföre man funnit 
i kalkbergen af Ölands allvar sådana petrificater, Orthoceroter och andra, hvars 
djur nu äro oss aldeles obekanta. Härtill tyckes ock Kinnekulle gifva anled¬ 
ning, som lärer på det sättet vara tillkommen, att dess nedersta Sandstens- 
hvarf blifvit hopgyttradt af hafssand, hvaruppå finnes Schiffer, genererad af 
den svartmylla, som täcker hafssanden på botnen. Härpå är ett högt hvarf af 
Kalksten fullt med främmande petrifikater, til äfventyrs nedfälde af Sargazo. 
Här ofvanföre ligger åter S chiffer af förmultnad Sargazo och öfversta delen 
