156 
jag ser ej, hwad det behöfwes at widlöftigt förlägga, när snäc¬ 
kan än finnes i werlden, så distinct ifrån alla andra, fast hon ej 
mera finnes här på landet lefwande äller i siön? hwarföre hon 
komit hädan, wet jag ej mer än hwarföre Kullasillen gådt från 
Östersiön till Westersiön. 
Men kanske desse diuren woro med ibland dem, som Assessor 
Tilas dömt till olyckan uti chaos, som woro försene at löpa ut, 
altså blefwo quar sittande; se Tilas’ Tahl hållit för Wettensk. acad. 
då han aflade sit prassidium. 10 
Utanskrift som på bref. 273. 
Sigill III (sönderbrutet), rödt lack. 
Originalet i Vet. Akad:s bibliotek. 
1 Måhända uppsköts afsändandet till nästa postdag, så att »något om ste¬ 
nen» då kom såsom postskriptum. 
2 Se bref. 273 not. 4. — »Herren» = G. Harleman. 
3 »Bals-berg eller Fläske-grafwen låg en quart norr om Råbelöf . . . 
Sällan syns här någon Cochlea eller Turbinata, om icke då och då någon 
Nautilus .... Hafsens djup är mäst sterilt och betäckt med sand eller Coraller, 
utan mycken fisk, kräk eller wäxter, ty där som inga wäxter äro, där finnas 
sällan några maskar eller fiskar, som bägge af dem lefwa skola. Wi hafwa 
således ej mer än en enda wäxt, som kan wäxa på största hafsens djup, hwilken 
kallas Sargazo, och är ingen annan ört i werlden i större myckenhet. Denna 
flyter på watnet, och fäster sig tilsammans, at hafwet på långt håll ser ut 
som en grön äng; under denna hålla sig de sällsyntaste kräk och musslor eller 
Testacea Pelagica, hwilka, såsom de efter hand tilwäxa, äfven så efter hand 
dö bårt, då deras skahl falla ned på bottnen, och den upfylla. De mäste Te¬ 
stacea i wårt omtalte bärg äro Pelagica, och måste tilwuxit der, som et Sargazo 
wuxit; men huru som de kommit hit på landet, är en swårare knut at uplösa. 
De mäste påstå, at skahlen blifwit hitförde i Synda-floden, och at de således 
äro witnen af denna undersamma jordenes förändring. Men de, som sådant yrka, 
tyckas mig wara mycket litet hemma uti Mathematiquen; ty huru skulle wäl et 
upwällande watten kunna kasta skahlen några tusende mil bort på et wisst ställe, 
och på dem lägge de andra jordhwarfwen i så jämn ordning? Betänker man 
dessa phenomena noga, måste man nödwändigt widgå, at jorden stådt under 
watten och haf, och at här på orten då warit Sargazo, under hwilket dessa 
kräken lefwat och dödt; hwarpå ändtligen, sedan watnet aftagit, och Sargazo 
fördrifwits, grus blifwit upkastadt af wågorna, på den nya räfweln och stranden, 
hwilket ihopwuxit til sten. Således ser man här de raraste skahl i största 
myckenhet; de tydeligaste rön af landningar; huru många sinom tusende Lif Na¬ 
turen har måst framalstrat, innan han kunnat uppfylla denna lilla trakten» 
(Skånska resan s. 84—88). 
4 Se bref. 273 not. 3. 
5 Cyprinus Grislagine L. 
