158 
ingifwa dem till Wettenskaps Academien, ty de woro merveil- 
lieuse och sådane jag ej wäntat utan af en Réaumur äller en 
De Geer. 
Det ena insectet har den egenskapen, at den kan skiuta ined 
backändan, och smälla af med den med blåachtig rök, så at alla 
inseeter, som det jaga, blifwa rädda, och det hela 20 gånger å 
slag, och när den behagar; en phoenomenon, som aldrig någon 
dödelig hört äller sedt, så at om det woro från indierne, skulle 
wij [hisna] där wid; doch är det allmänt i wåra skogar, och ingen 
europé wet det. 3 
Det andra insectet 4 har wid sina framben 2:ne skålar, hwilka 
hopläggas under hakan som ett hemisphaerium; jag har ofta sedt 
det, men aldrig förståt det. i desse skålar samblar det, som de 
andre bien, pulverem antherarum, men skålarne äro genom bo- 
rade med oändligen många hohl och så små at de knapt med 
blotta ögonen kunna synas, och genom desse sichtar insectet miölet, 
tager altså det spruckne pollen och lämnar det som ännu tienar 
till örternes tienst och foecundation; oförlikneligen curieux. 
Sedan wij först fått inventa om clesse 2 inseeter, är sedan för 
alla curieuxe at giöra här wid hundrade försök och nya decou- 
verter, men det är doch hans gloria, som det först upfunnit. 
När denna kommer till wettenskaps academien, skulle jag råda 
at en inventor distinguerades ifrån compilatores, ty då wij hafwom 
1 inventor, hafwom wij 1,000 compilatores. Det woro at giöra 
honom straxt till Eleve äller Ämnesswän 5 och om Kl. Acad. så 
fant sig, kunne wähl han recommenderas till ett simpelt stipen¬ 
dium regium, som han länge sedan kunnat fått, om han haft råd 
att hålla sig inne. Där igenom blefwo Edre Elever och wåra stu¬ 
denter upmuntrade; annors heter det altid hos oss: virtus lauda¬ 
tur et alget. 6 Will och Academien giöra honom ingendera delen, 
är jag och nögd. 
1750 Nov. 20 Upsal. Eder M. Hres 
Linnseus. 
Det fägnar mig at få se frueten af de kiernar, jag planterat. 
Hade jag ej bracht inseeterne i ordning, statuerat genera, utgifwit 
Fauna, så hade både detta och mera tordt ännu legat i ett tiokt 
mörker öde. äfter hand kommer wähl mera, ty mångenfyngling 
har nu här uti sitt nöje, det han tillförene anwände på flättia. 
Utanskrift och sigill som på bref. 273. 
