159 
ter afskrifter af B. Bergius (vol. XV s. 51) och E. Ährling. 
1 Hvilken denna till Linné öfversända fogel var, har ej kunnat utletas. 
2 Daniel Rolander, född 1725, under sin student-tid informator för Linnés 
son, död 1793. Om hans resa till Surinam och sorgliga öden efter hemkom¬ 
sten se Th. M. Fries, Linné, lefnadsteckning II, s. 52—55. 
3 Carabus crepitans L. 
4 Vespa cribraria L. 
5 Vid Akademiens sammankomst den 15 December upplästes dessa tvenne 
»nya rön . . . och emedan H. Linnaeus sätter stort värde på denne ynglingens 
skickelighet och mycket berömmer dessa båda decouverter, beslöt Academien, 
at H. Rolander skulle vid nästa sammankomst antagas till ämnesvän». I Hand- 
lingarne finnas intagna hans uppsatser om Skjut-Flugan (1750 s. 290—295) 
och Sikt-Biet (1751 s. 56—60). 
6 Dygden berömmes , men lider nöd. Uttrycket, hemtadt från Juvenalis 
Satirer (dock med probitas utbytt mot virtus ), användes rätt ofta af Linné. 
På titelbladet till andra upplagan af Fauna Svecica står som motto: Lau¬ 
datur et alget. 
277. 
Relationen 1 om Cabbliou fisket tyckes kunna tryckas uti 
acterne; hwad är det för ett slags träd som kiöpes ifrån Holsten 
och Meckelburg? mon icke Populus nigra, som så lätt wäxer hos 
oss, som hos dem. 2 
Beskrifningen om P i hl ål en tyckes wara skrifwen för 3 secula 
sedan i det grofwaste barbarie. 3 är denna fisk samma med Lin- 
åhlen Faun. 274, så är han så galet ritad som beskrifwen; holen 
på halsen äro ej beskrefne, ej häller branchise. fisken måste skaf¬ 
fas i spiritu vini och sändas till mig, så will jag determinera ho¬ 
nom, ty at en wettenskaps academie skulle den så framställa som 
nu är i mss. woro en styggelse. 
Fisklusen 4 är lika ofulkomlig; här är ej en gång numerus 
pedum utsatt; om det är den allmänna fisklusen, så är den alt 
för galet ritad; den bör skaffas och sändas till Cammerherren de 
Geer, at hon ej må smitta acterne. 
Bergpattarne 5 äro ofelbart et Zoophyton, men af hwad slag 
kan jag omögligen gissa, ty här är i beskrifningen ej ett enda ord 
tillräckeligit och dugeligit. 
G. L. 
