168 
5 Gabriel Mathesius, född 1705, graec. ling. professor 1737, theol. prof. 
1746 med domprosts karakter 1764, död 1772. — Linné omtalar honom ofta såsom 
en, hvilken oaktadt sin lätja kommit till lönande platser. Sin första professors- 
befordran påstås han hafva vunnit därigenom, att professor Nesselius vid in¬ 
rättandet af ett stipendium utverkade sig rättighet att själf utse sin efterträdare 
och sedan förordade Mathesius, som vuunit hans ynnest genom sin storhet så¬ 
som dryckeskämpe. — Då domproste-sysslan skulle tillsättas, blefvo alla de pro¬ 
fessorer, som gåfvo professor Hydrén rum på förslaget framför Mathesius, ge¬ 
nom Kungl. bref tiil Consistorium academicum af den 27 Maj 1766 dömda att 
böta hvar sina 50 daler smt. Linné hörde ock till dessa bötfälde. 
6 Johan Henrik Burmester, född 1720, först adjunkt i filosofiska fakulteten 
och sedan professor i ekonomi vid Lunds universitet, hvilken befattning han 
dock efter några år utbytte mot eloquentiae et poeseos professuren; död 1770. 
7 Se bref. 220 not. 9. 
8 »1750 bewakar Linn^us flitigt Rectoratet och tillika sine private lectio- 
ner, då han igenom mycket arbete och af åhrens tillstötande får gikt med oer¬ 
hörd smärta, som straxt äfter Rectoratet lägger honom till sängs med föga 
hopp om lifwet» (Egenh. ant. s. 48). 
9 Harleman blef lätt blidkad, och detta t. o. m. så, att Linné mot slutet 
af Skånska resan (s. 410—411) ansåg sig kunna återkomma till den ömtåliga 
frågan om svedjandet. Han åtnöjde sig dock därvid med att redogöra för för¬ 
hållandena i Småland samt slutade med att förklara: »Hvad nytta eller skada 
swedjandet gör landet, behöfwer jag ej här bewisa; wåra nitälskande Swenske 
hafwa nogsamt lagt det för ögonen, såsom Herr Baron Harleman i sin Dagbok 
och Herr Öfwer-Directeuren Faggot i Kongl. Wet. Academiens Handlingar 1750, 
med flera». 
10 Undanrödjes orsaken, upphäfves ock dess verkan. 
281 . 
Min Herre. 
Sedan Spanska ministren war här i sommars, och jag så sielf, 
som genom andra rådde honom at sända en Botanicus genom 
Spanien, har han haft swar af sin konung, at han will gifwa en 
sådan 100 ducater om åhret 1 , hwilket jag senast fick wetta genom 
Hr Leutenant Rebaut. 2 
jag har där till utsedt Hr Löfling, som där igenom kan giöra 
sin lycka, winna namn och merit, kanske och få där en lycklig 
post, utom det han där igenom har en stor exercice. 
Löfling lärer räkna det för ett steg till sin lycka; M. H:re är 
hans landsman som tager dehl af hans lycka; dett länder wetten- 
