169 
skapen till upkomst, Wettenskaps Academien till stora rön, och 
jag får heder af mina disciplar. 
jag har därföre skrifwit innelyckte volante bref till Hr Mini- 
stren, beder min Herre för Löflings, min och wettenskapens skull, 
at M. H:re stiger sielf till ministren och det för honom verterar, 
som jag ej kan skrifwa fransyska; at han får wähl ide om saken. 
100 ducater lära ej räcka för honom till resa och till uppe¬ 
hälle; se till at man bonis modis kan få för honom inom Spanien 
fri resa, så kan han giöra det till spanska nationens större heder 
och nytta; öpna alla Edra wähltalighets kiällor; föreställ ungkarlens 
charakter, som wähl är lärd, men mindre polie uti utwärtes första 
påseendet; ty politesse på franska och solid erudition föllias ej 
altid åht. 
Skulle och Ministren ej willia lämna honom mera än 100 du¬ 
cater, så kunne det doch wara för en sommar litet at begynna 
med, at wij doch tingo profitera af desse penningar, men förstodo 
spanska nationen oumgängeligheten af en sådan resa, så släpte de 
honom ej så lätt. 
Hypocistis 3 är et apothecare-kram, som är oumgängeligit för 
wåra medicis i alla blodstörtningar, men finnes nu icke mer på 
något apotheque, fast det wäxer ömnogt i Spanien; bara detta 
kunne importera Spanien årligen 1000 ducater, om de förstodo 
det at sambla och plantera på rötterna af Cisto. 
War så god och lägg couvert öfwer innelychte till Hr Gri- 
maldi, försegla det, och aflemna det sielf, samt om mögligt är, lät 
mig nästa post få wetta hans utlåtelse. 
Då jag uptog axet föll Avena ifrån Lolium, til et tekn, at 
det icke war wähl hopklistrat; natur a non facit saltus; inventor 
hade bort borttagit pedunculum, om han skolat giort detta wähl. 
sådane konster har jag sedt ofta. 4 
Efter afskrift af B. Bergius (vol. XVI s. 186). Slutet af brefvet, och tillfölje 
däraf både namn och datum, saknas; säkerligen skrifvet i Januari 1751. 
1 Vid Akademiens sammankomst den 9 Februari »gjorde Harleman Acade¬ 
mien fägnesam berättelse, huru Kongl. Spanska Ministern här vid håfvet, Marqvis 
Grimaldi giort Sin Konung, Hans Catholska Majestet, underdånig föreställning, hvad 
nytta man i Sverige började giöra sig af kundskapen om Landets Naturalhistoria; 
och om icke Hans Majestet skulle finna nyttigt, at jämväl låta undersöka Natural- 
historien i Sit Land, och til den ändan låta någon af Linnaei Disciplar komma dit, 
at resa omkring i några somrar». Detta hade gillats, och Linné hade redan »ut. 
sedt der til en sin bäste lärjunge Pehr Löfling». Med anledning häraf »och 
emedan Marqvis Grimaldi alt detta utvärkat, beslöt Academien at igenom bref 
