199 
och Lithodendra etc. Martens grofwa utkast wisar åtminstone, 
huru mycket obekant ännu där finnes 4 . 
jag har ung warit och trådt mine ynglings-skor som andra; 
jag har förestält mig en lustig theater, dum et spes et favor et 
venia erant et audere non dedecebat b . De månge jag fått at resa 
hafwa kostat mig mycket och satt många grå hår på mitt hufwud; 
och hwad har jag wunnit mer än några torkade örter, med 
mycket bekymber, oro, förtret, harm och ofta sorg? Nu har det 
änteligen hänt mig som Mullwaden, att för än han dör, så får 
han öpna ögonen, och se werldenes fåfänga. Här återstår för 
mig den tunga tiden, då man skall äfter hand dö: då sensus hebe- 
scunt , membra torpent: prcemoriuntur visus, auditus , incessus, 
dentes 6 etc. tit utav verbis Plinii 7 , och all lust förgår. Nu skall 
det wara mig en ro att se werlden äflas och fika; men jag will 
passa, ty det hielper ej till loppet att man är snäll; det är fåfängt 
bittida upstiga och sent gå till hwila, ty Gud gifwer det sine me¬ 
dan de sofwa. 
Med första skola fröen komma. 
förbi. Min Herres 
lydige tienare 
Upsala 1756 d. 19 Mars. G. Linnseus. 
Efter afskrift af B. Bergius (vol. XIV s. 639). 
1 Hvilken här menas, är osäkert; antagligen antingen Höpken eller Riks¬ 
rådet Grefve Gustaf Bonde, som var Akademiens praeses till den 24 Januari, då 
han nedlade sitt praesidium med »et Tal om asketrädets nytta». ?• 
2 Tvifvelsutan kallelsebref till Linné att vara ledamot af utländska lärda 
samfund. 
3 Härom lemnar protokollet för den 6 Mars följande upplysning: »Secre- 
teraren berättade, det Handelsmannen och Riksdagsmannen ifrån Götheborg, 
Herr Petter Bagge, tilbudit Academien at fritt få med des på Hval-fiske-fänge 
utgående skep, utskicka någon uti Natural-Historien förfaren, at under resan 
göra de nyttiga observationer, som kunna förefalla. Academien insåg nogsamt, 
huru berömligt och ädelmodigt detta Herr Bagges tilbud var, samt huru nyttig 
en sådan utskickning kunde blifva, och befalte Secreteraren at det för Herr 
Bagge betyga, samt at gifva Herr Linnaeus del der af, på det han kunde gifva 
förslag på någon skickelig yngling af sina Disciplar. Om ingen i år vore til- 
reds så snart, at begifva sig på en sådan resa, ville Academien förbehålla sig 
samma frihet til nästa år». 
4 Friedr. Martens, Hamburgare, företog såsom skeppsläkare flera resor, 
hvaribland 1671 till Spetsbergen och Grönland. Hans här öfver 1675 utgifna 
beskrifning, som öfversattes på flera språk, var sedan i många år så godt som 
enda källan för kunskapen om Spetsbergens djurverld. 
