216 
321. 
Min Herre. 
Rönet om Ringarne i Tallen af yta och kierne har jag genom- 
läsit 1 ; jag ser tydeligen att Author (: skada han ej tillsatt sitt 
namn:) råkat på gåtan, ty alla wägar concurrera åt ett centrum; 
jag bör Author mycken tack, som uplöst den knut som jag ofta 
profwat, men altid ansedt som gordius; kan altså intet jag annat 
än approbera det i superlativo gradn. 
Upsala 1758 d. 6 Junii. G. Linnaeus. 
Efter afskrift af B. Bergius (vol. XIII s. 369). 
1 Vid akademiens sammankomst den 10 Juni 1758 meddelades ett af Carl 
Fredr. Nordenschöld ingifvet »rön om sättet och orsakerna, hvarföre ytan små¬ 
ningom förvandlar sig til kärna på träd, samt om de utvägar, som synas tjäna 
at befordra trädens växt til mera kärna». På Linnés varma tillstyrkan infördes 
detta »rön» i Handlingarne för 1758 s. 90—96. Författaren säger sig liafva 
fått impulsen till sina undersökningar af Linnés yttrande i Skånska resan s. 
14: »Tallståckarne, som woro afhuggne, bestodo utan på af en hwit yta och 
in uti af en fetare och brunaktig furu. Ytan hade icke lika många ringar 
i särskilta ståckar, ej eller har jag hört ännu någon, som kunnat uplösa or¬ 
saken til desse hwita ringars större eller mindre antal, eller huruledes kärnan 
intager efter hand ytan». 
322. 
Min Gynnare och Wän. 
Jag har fått sal. Löflings mss:r och låtit dem afskrifvva; de 
med brefwen' lära i tryck ej utgiöra öfwer 10 ark, skulle jag tro. 
Directeuren Salvius har ej papper, Gud wet om han får. Andra 
tomen af Systemet, 4:de af Amoenitates med wåra acter ligga wän- 
tande, at om han får papper, blifwer mer, än han hinner skiöta & 
fugit irreparabile tempus. 
Ty är till min och sal. Loeflings wän min ödmiuka begiä- 
ran, at Hr Secreteren täckes fråga om någor annor Boktryckare 
woro i Stockholm, som hade lust uplägga Loeflingiana i stor 8:o. 
