234 
Ekens vis är att wara stiptica och adstringens, som alla andra 
plantas coriarice. stipticum blifwer af aciclo et terrestri simul. 
stipticum och muciiaginosum äro mer contraire än stipticum cum 
resinoso. ty blifwer fast, att om barken tages om wårtiden af Eken, 
så är han mindre depsans et coriaceus än om han tages *om win- 
tren. Altså är lättare för garfwarne att sambla barken och torka 
den om wåren, än om hösten; men aldrig blifwer wårbarken för 
dem så nyttig, som höstbarken. Men Garfwarne få af eken, då 
den står på stubbe, allenast barken af stammen, och ej af grenarne, 
som giör dett mästa Intet skada de maskar den afbarkade eken, 
som sätta sig på ytan, att supa saften, utan de som bora trädet; 
de som skada lägga lättare sine ägg under barken, än på nakna 
bolen. Trädet torkar intet första sommaren, utan står grönt, och 
bör huggas nästa winter; altså är ej quaestion om rutnelse. Elugges 
eken om wåren, då hon är full af gummi, rutnar hon snart; men 
om wintren full af resina, är hård, fast och blifwer mer beständig. 
Barkningen kan intet wara skadelig; kan intet giöra röta; kan 
intet draga inseeter; ty stammen lefwer första sommar, drager 
saft till quistarne, fast hon är skalad; står altså emot röta; står 
emot trämatskar, som äta tort lignum, ty de äta nästan aldrig det lef- 
wande. Men trädet bör huggas fölliande winter, och ingen må 
tro, att trädet blifwer fastare och tätare af det at samma skalas 
om sommaren, men ej häller lider, då det nästa winter fått satt 
sig, och då afhugges. 
Ibland alle desse swar är N:o 5 äfter mitt begrep det bästa, 
ja det enda, som är ahvarsamt och folkligt skrefwit. 
Carl v. Linné. 
Egenhändiga originalet finnes i Vet. Akad:s bibliotek inom ett konvolut 
med påskrift: »Diverse papper rörande Linné». 
Utanskrift som på bref. 292. 
Sigill V, rödt lack. 
1 Beträffande anledningen till detta Linnés utlåtande lemnar Vet. Akad:s 
protokoll för den 13 Februari 1760 följande upplysning: »Upl. Ivongl. Majestets 
nådigste befallning til K. Academien, at inkomma med des underdåniga utlåtande 
öfver följande mål. Kongl. Majestet har redan för några år, på Academiens 
tilstyrkande befalt, at de Ekar, som skola fällas til Amiralitetets behof, böra 
föregående vår uti Safve-tiden barkas på stående rot, på det garfverierna må 
få fullt gagn af barken, som i Safve-tiden är bäst, och Amiralitetet tillika få 
härdare och varaktigare trä-värke. Här emot har K. Amiralitets Collegium ny¬ 
ligen invändt, at träd, som ef eller flere år förut blifvit barkade på roten, innan 
