260 
358. 
Min Hr Riddare. 
Alla mig bekante plantce coriarice äller barkande wäxter äro 
austera i. e. smaka som galläplen. Austerum blifwer ex sicco et 
aciäo. Åltså äro de namnkunnigaste coriarice: alt af Ek, såsom 
des bark, galläple, Knopfergall &c.; Bhus s. Sumach; Cortex 
Tamarisci; Miölonris hos oss; Baäix Tormentillce på Ferröerne; 
Cortex Cassice i Aegypten &c. Alla desse, då de tuggas, giöra 
munnen styf och tungan tiok, hwarföre de hos medicos kallas 
depsantia och starkast ad str ing entia. 1 
Liung är aldeles intet austera , utan mere sicca et insipida; 
därföre ser jag icke att den kan wara mera depsans, än alla andra 
simple träd, ligna, som icke äro depsantia. ty till garfverierne 
fodras att lädret skall hopdragas och altså blifwa tiokt och fastare. 2 
Mullers observation om den lilla Muscus z fick jag i juhlhälgen. 
jag har wid henne haft [något] betänkande, såsom D. Schmiedel 4 
just afhandlat, med präcktige figurer, samma mossa i en a parte 
dissertation. Docli är här uti något, som Schmiedel ej observerat, 
som kunne kanske meritera och observationen därföre tryckas. 
Men author har en stylum grallatorium 5 , som jag ej kan fördraga 
och är oanständig för en academie, och liknar en markskriares ex- 
clamationer. Han will wara eloquent, men stannar i Turkisk wäl- 
talighet. 
Hwar postdag gifwer mig prof. af M. H. R. trofasta wänskap 
och huldhet. Brefwet är upsatt af Prof. Georgi 6 och lärer sändas 
i dag med posten efter godt råd. 
Kunne intet academien ändra sin gunstiga och resonable reso¬ 
lution, att Tessins prägel toges i stället för den förra; ty ansichtet 
är af förra Hårlemanska och reveren af den andra äller Tessinska. 7 
Franska hedren 8 ärkienner jag aldeles för den största, jag fått. 
Vale. 
G. Linnseus. 
t 
Efter afskrift af E. Ährling. Odateradt, men skrifvet i slutet af 1763 eller 
början af 1764. 
Utanskrift och sigill som på bref. 292. 
