341 
eller dödt». Det förra skedde, men öfversändandet »med Kongl. Majestets nå- 
digste tilstånd» till Linné egde ej rum, ty dessförinnan »dödde Djuret, ovisst af 
hvad händelse, och kroppen bortkastades af den, som haft det om händer, utan 
at någon derom blef t.ilsagd. Af Beskrifningen och Figuren har dock Archiatern 
tyckt sig kunna sluta, at Järfven är af Björnslägtet». — Sagde järfunge gaf 
emellertid anledning till ej mindre än tre uppsatser i Handlingarne, nemligen af 
ofvannämnde medicine doktor Johan Lindwall, Prosten och Kyrkoherden i Offer¬ 
dal Olof Genberg, som haft honom fången öfver ett år, samt Kyrkoherden i 
Qvickjock Jonas Hollsten. Härigenom blefvo en hel del fabler om honom och 
hans lefnadssätt, som finnas hos Olaus Magnus och andra äldre författare, veder¬ 
lagda och kännedomen om hans lefnadsvanor ej obetydligt ökad. 
3 »Uplästes et Memorial, ingifvet af den nu här varande Tripolitanske 
Ministern, hvaruti han på ganska höfligt sätt, tillbjuder Academien at med 
honom til Tripoli få utsända någon uti Natural-Historien förfaren Medicus, at 
såsom Doctor Hasselqvist gjordt i JEgypten och Palaestina, upsöka och beskrifva 
de uti det Tripolitanska och på södra kusterne af Medelhafvet befinteliga Natu- 
ralier. Han försäkrar Missionairen om alt det beskydd, den säkerhet och be¬ 
fordran uti sitt förehafvande, som önskas kan, samt lofvar sjelf på det ömaste 
hjälpa, gynna och recommendera honom, m. m. Detta oförmodade hederliga 
tillbud ansågs af Hans Majestet [hvilken nu, som ofta annars, »behagat nådigst 
infinna sig» vid sammankomsten] med mycken nåd. Academien fägnade sig 
ock öfver et så godt tillfälle at få upsöka nya Naturens under uti et Land, som 
förmodeligen är rikt därpå, och hvarest ingen rätt kännare lärer hafva granskat 
Naturens riken. Det beslöts, at Archiater v. Linné skulle anmodas at gifva 
förslag på någon af sina Elever, som han anser för skickelig at med största 
nytta göra denna resa; och Hans Majestet behagade allernådigst af sig sjelf 
befalla, det skulle Academien, när resan gäller, i underdånig skrifvelse gifva 
tilkänna, hvad understöd til Resans företagande och fortsättande kunde pröfvas 
nödigt» (Vet. Akad:s protokoll för den 27 Januari 1773). — Vid sammanträdet 
den 3 Februari anmälde Praeses, öfversten, sedan generallöjtnanten A. M. von 
Arbin, att han samt »Herrar Bergier» och Secreteraren »varit hos Tripolitanske 
Ministern, at på Academiens vägnar tacka honom för Dess gjorda hederliga 
anbud» och »gjorde berättelse, huru höfligt de blifvit emottagne samt huru Han 
ytterligen försäkrat, at den Botanicus, som kommer at utskickas til Tripoli, 
skall njuta mera godt, än Han i Skriften lofvat». 
