352 
1 Vid Akademiens sammanträde den 2 Mars 1774 meddelades, att bref 
kommit från Tunis, dateradt den 2 December föregående år, »hvaraf Acade- 
mien med fägnad förnam, att han hunnit så långt». Sedan kommo tid efter 
annan bref från honom, men »fägnaden» blef för hvarje gång allt mindre. 
Linnés spådomar eller farhågor gingo alltmer i fullbordan: de af tripolitanska 
sändebudet gifna löftenas uppfyllande uteblef fullständigt, och härigenom samt 
till följe af penningebrist nödgades Rothman att kvarstanna vid kusten, hvadan ock 
de hemsända, obetydliga naturalie-samlingarne blefvo af ringa värde. Redan 
i ett bref, som i Akademien upplästes den 26 Oktober 1774, »beklagar han, 
at han för osäkerheten på den orten, i anseende til Bedouinernas ströfverier, 
ej kan så mycket där uträtta, som han önskade. Secreteraren fick derföre be¬ 
fallning at skrifva • honom til och råda honom at nästa vår begifva sig til Tu¬ 
nis, eller någon annan säkrare ort, eller ock aldeles på hemvägen». Han stan¬ 
nade dock kvar och fick ändtligen tillfälle att företaga en helt kort färd inåt 
landet, hvarvid något bättre, isynnerhet botaniskt utbyte vanns, men hans bref 
härom »innehöll ej något synnerligen märkvärdigt i Naturkunnigheten, utan 
endast något om Folkets seder och lefnadssätt». Hvad som emellertid aldrig 
saknades i hans bref, var klagomål öfver brist på penningar, hvadan Akade¬ 
mien nödgades att gång efter annan sända honom sådana, till sist åtföljda 
med »befallning at ofördröjligen begifva sig på hemvägen». Misslynt öfver re¬ 
sans vidrigheter och det ringa utbytet, återkom han med bruten helsa till Stock¬ 
holm under sommaren 1776, infann sig vid sammankomsten den 7 Augusti 
samt beklagade sig öfver de skulder, hvari han i och för hemresan måst sätta 
sig o. s. v. Akademiens ledamöter »funno då för godt at i et för alt, och til 
något understöd här hema i början, til des han kan komma i ordning at med 
sin Medicinska Practique något förtjena, bevilja honom 1200 dir kmt, hvilka 
han strax fick, då han försäkrade, at han med ingen vidare efterräkning skulle 
inkomma». Han lefde sedan endast två år och fick därunder sitt knappa uppe¬ 
hälle förnämligast såsom öfversättare af arbeten, skrifna på främmande språk. 
— Hela resan kan därför betraktas såsom misslyckad. »Den hade. utom de 
200 Ducater, som Kongl. Majestet i Näder dertil gifvit, kostat K. Academien 
18000 dal. kmt», hvartill dock fogades det uttalandet, att »det är förmodligen 
ej Doct. Rothmans skuld, at han på denna Resa litet eller intet kunnat uträtta 
till Vetenskapernas förmån». 
2 Carl Peter Thunrerg, född 1743, Linné d. y-.s efterträdare såsom pro¬ 
fessor i Upsala, död 1828. Af alla Linnés lärjungar var han den, som fick 
tillfälle att företaga de längsta och långvarigaste resorna. På hösten 1770 
lemnade han Sverige, vistades först i Holland och Frankrike, antog sedan an¬ 
ställning i holländsk tjänst och fick därigenom tillfälle att företaga vidsträckta 
forskningsfärder på Goda-hopps-udden, vistades därefter en tid på Java, fick 
sedan tillfälle att besöka Japan och att der anställa vidsträcktare forskningsfär¬ 
der än någon före och under långa tider efter honom, gjorde på återvägen 
(i slutet af 1776) ett nytt uppehåll på Java, egnade 1777 sju månader till un¬ 
dersökning af| Ceylons växt- och djurverld, hvarefter han öfver Cap, Holland, 
England och Tyskland ändtligen i April 1779 återvände till fädernesland. 
Vid sammanträdet den 26 Oktober 1774 upplästes i Akademien ett från 
kapten Ekeberg från Goda-hopps-udden afsändtj bref, hvari han »mycket be- 
