Rättelser och tillägg. 
Bref. 187. Som på utanskriften står »frijbr.», kan detta bref vara skrif- 
vet först sedan Linné den 12 October 1744 blifvit vald till sekreterare i Veten- 
skaps-societeten och såsom sådan fått fribrefsrätt. Därför kan ej heller den i 
not. 1 anförda uppsatsen af J. J. Salberg här vara afsedd. I Vetenskaps-aka- 
demiens protokoll för den 29 April 1746 omtalas, att då föredrogs en uppsats 
om »Ett sätt at göra lius af talg och grankåda» af Kyrkoherde Enevald i 
Vist (Östergötland), och det är säkerligen denna, som här afses. Hvad åter 
angår yttrandet om matematiken, så har ingen närmare upplysning därom 
kunnat vinnas. — I samma bref finnes (sid. 18 rad. 3) tryckfelet pasei i st. f. 
pasci. 
Bref. 199 not. 2. Här bör tilläggas, det Linné ansåg, att »det, som 
är märkvärdigt i denna växt är luckt och smak, som nog stöter på Hvitlök. .. 
Synnerligt är det, at boskapens kött blifver inficierat af örtens både luckt och 
smak, då de komma at förtära henne. Man vet eljest at mäst altid förändras 
maten i magen på oss och djuren, så at däraf blifver en hvit safft utan 
smak och luckt, som kallas chylus, och föder oss och deras kroppar; blifver 
denna safft ej så af lifskrafterne öfvervunnen al han mister sin smak och 
luckt, agerar han på kroppen såsom et rnedicament eller gifft». 
Sid. 46 rad. 2 står: Anders läs: Samuel 
» 47 » 16 » korrekturet » figuren 
» 89 » 27 och 35 står: Gisler läs: Gissler 
» 96 »16 står: Mainsten läs: Malmsten 
» 119 » 21, 24 och 28 står: Gisler läs: Gissler 
Bref. 272 not. 2. Måhända är den Turséns afhandling, som här afses, 
Bön om Boskapssjukan i Christianstad, hvilken inlemnades till Akademien den 
20 September 1760 och den 8 Oktober på grund af Linnés utlåtande ogillades. 
I sådant fall borde detta bref fått sin plats efter bref. 341. 
Bref. 448. Vid Akademiens sammanträde den 8 Mars 1775 meddelades 
ett bref från en landtman, som beklagade, att han ej kände en del af de 
svenska örter och gräs, som omnämnas i ett B. Bergii tal om ängskötseln, 
hvarför han bad, »det ville K. Academien utgifva figurer på dem, med natur¬ 
liga färgor, til våra i Botaniquen oerfarna Landtmäns tjenst. Academien fann 
väl detta nyttigt, men fruktade för kostnaden: bad dock Herrar Bergier in¬ 
komma med deras tankar om sättet och kostnaden, då K. Academien ville taga 
sitt beslut». Wargentin hänvände sig äfven till Linné, som dock gaf ett afbö- 
jande svar. 
