rozpustné, jest proto nutno pracovati s roztoky obsahujícími značné 
množství kyseliny solné. V tabulce připojené podáváme vedle podmínek, 
za nichž pracováno, též výsledky pro síran barnatý a zároveň množství 
strženého chrómu. Pracováno s roztokem B kyseliny sírové, a to 25 cm 3 , 
k nimž přidáno vždy po 15 cm 3 roztoku chloridu chromitého při předešlých 
pokusech braného. 
U přítomnosti šťavelové kyseliny dostávají se vůbec špatné výsledky; 
v sedlině síranu barnatého je příliš mnoho patrně chromoxalanu bama- 
tého přes to, že roztok byl silně kyselý. Kyselina vinná, je-li jí méně a do¬ 
statek kyseliny solné, vede k výsledkům nižším; při větším však jejím 
množství — dvojnásobném — dostávají se resultáty vyšší; patrně tu 
opět, přes dvojnásobné množství konc. kyseliny solné, strhuje se trochu 
chromivinanu barnatého, jež ale je dost mizivé, jak ukazují nálezy pro kys¬ 
ličník chromitý. Nej lepší výsledky dostanou se u přítomnosti citranu 
amonatého; blíží se až na l až 2 mg skutečnosti a sedlina obsahuje též 
nepatrné množství chrómu. Jest tedy chromicitronový komplex daleko 
účinnější nežli vinný a to již při menší poměrně koncentraci. 
Pro hrubší stanovení dalo by se užiti předpisu dle pokusu 4. Z celé 
řady pokusů vysvítá zase přímý vztah mezi differencí pro síran barnatý 
a strženým chromém a zároveň jest vidět vliv kyseliny solné, s jejíž koncen¬ 
trací klesá množství chrómu v sedlině. 
Třetí cestou, nej radikálnější, totiž odstraněním chrómu z roztoku 
vůbec, dojde se nejlépe k cíli. Jak bylo uvedeno, užil způsobu tohoto již 
Rose, kterýž chrom vylučoval uhličitanem sodnato-draselnatým, tvrdě, 
i i i. 
