zrno různé velikosti, jsouc jemnozmná až skoro celistvá, jindy naopak až 
i hrubozrnná. F. R. v. Hauer 3 ) registruje výsledky výzkumu Stu- 
Též F. Šafránek označil zprvu 4 ) horninu táborskou dle Stora 
jakožto odrůdu žuly; později teprve zabýval se sám mikroskopickým 
výzkumem jejím 5 6 ) a podal v mnohých směrech velmi správný obraz jejího 
složení; shledá v, že jméno „žula“ neodpovídá nerostné skladbě horniny 
té, volil pro ni pojmenování „slídnatý diorit augitokřemenný čili kersanton." 
Hranice jeho udává Šafránek takto: Tábor-Čekanice-Náchod-Košín-Lide- 
rovice-Vlásenice-Makov-Třemešná-Padařov-Dražice-Dražičky-Slapy-Tábor. 
Součásti kersantonu dle Šafránka jsou: plagioklas, 8 ) orthoklas s mikro- 
perťhitickými vrostlicemi plagioklasu, temná slída (dvojí, hnědá a světle 
žlutozelená) a dialag s lístkovitými a hůlkovitými vrostlicemi, do něhož 
ze všech stran vnikají lístky biotitu. Výslovně udává Šafránek, že 
nepozoroval přeměny pyroxenu v amfibol. Vedlejší součástí jsou: křemen, 
apatit, magnetit, vápenec. 
F. Sitenský 7 ) omezuje se na vnější, makroskopický popis vzorků 
táborské horniny; mikroskopicky ji nezkoumal. Živce horniny považuje 
z největší části za plagioklas. V důsledku tohoto mylného určeni živců 
označuje horninu táborskou jakožto diorit. Podobně činí té* A. J e 1 í n e k 8 ) 
mluvě o slídnatém dioritu augito-křemenném. 
A. J. Bernard 9 ) ve svém přehledu geologických útvarů a hornin 
okolí táborského přidržuje se Šafránková označení „kersanton." 
Zkoumaje okolí táborské, shledal jsem, že veškeré znaky mikrosko¬ 
pické i chemické vedou k označení horniny jakožto syenitu biotito-pyro- 
xenického. 
Rozšíření syenitu táborského bude třeba, v souvislosti s ostatními 
horninami táborskými, podrobiti revisi. Údaje Sturovy, šafrán- 
kovyaSitenského valně se rozcházejí ve mnohých místech, zvláště 
však na severu a na západě od Tábora. Budiž tu jen podotčeno, že pravdě 
nejbližší jest hranice, jak ji vyznačil Stur v geologické mapě okolí 
táborského 10 ); nutno všakjivésti na s od Tábora od místa, kde přestupuje 
silnici Tábor-Košín poněkud jižněji, aby obce Radimovice a Nasavrky 
s ) Geologische Úbersichtskarte d. čster. Monarchie, Jhb.. g. R.-A. XIX. 
*) Výroční zpráva c. k. v. r. gymn. v Táboře 1878. 
6) Věstník Kr. Č. sp. nauk 1883. 
•) Jehož přibývá s velikostí zrna. 
») Věstník Král. Č. sp. nauk 1893 č. 35. 
*) Věstaík Král. Č. sp. nauk 1899 č. 28. 
*) Výr. zpráva c. k. v. gymnasia v Táboře 1909. 
l0 ) Kopie mapy té, již jsem měl k disposici, pocházela ze sbírek přírodnických 
. k. vyšší české realky v Praze-II. 
