amfibol velmi šikmé, až ca 32°. Některé průřezy amfibolu mají sloh vlák¬ 
nitý jako amfiboly syenitu z pyroxenu vzniklé, u těch jest zhášení menší, 
pro amfiboly obvyklé. Lom amfibolu jest sblížený lomu acetylentetra- 
bromidu (1-641); v některé poloze mají průřezy lom o něco vyšší, v jiné 
o něco nižší. Dle vlastností těchto jedná se o obecný, sesquioxydy obsahu¬ 
jící amfibol. Zvláštní jest veliké množství velmi drobných zrníček křemene, 
jež amfibolem prorůstají, zdá se, mikropegmatiticky. Z okolnosti, že am¬ 
fibol uzavírá v sobě vedle apatitu a drobných lupénků biotitu i hojná zinká 
titanitu, možno souditi, že vznikl až po resorpci biotitu, jíž titanit svůj 
vznik děkuje. Kolem uzavřenin apatitových, zvláště však kolem zrnek 
titanitu vytvořeny jsou v amfibolu velmi zřetelné dvůrky pleochroické. 
Tyto jsou temnější nežli ostatní zrno, a zvláště v posici větší absorpce 
nápadně se odlišují od něho. V posici slabší absorpce zrna mají dvůrky 
barvu světle žlutohnědou, v posici silnější absorpce temně až černě zeleno¬ 
hnědou; šířka dvůrku činí 0 01-4)02 mm] 0-02 mm široká zóna po¬ 
zorována byla též kolem okrouhlé šupinky biotitu. Kde dvůrky zastiženy 
byly průřezem excentricky, takže zrnko, kol něhož se utvořily, není jím 
zasáhnuto, mají podobu okrouhlých skvrnek, dosahujících až 0-05—0 07 mm 
v průměru. Takovýchto dvůrků, bývá v průřezech amfibolu tolik že se 
jimi stávají skvrnité. 
Z ostatních součástí nejhojnější ještě jest křemen, tvořící jednak 
idiomorfní krystalky, jednak allotriomorfní výplně, dále sloupky apatitu, 
dosahující až 04 mm délky a 0-2 mm šířky. Řídká jsou zrna orthoklasu 
a plagioklasu. 
Dle značně odchylných vlastností těchto uzavřenin od syenitu i jeho 
basičtějších vyloučenin lze zajisté právem souditi, že vznikly assimilací 
úlomku cizích (snad slinitých sedimentů) magmatem syenitovým. 
Syenit z různých míst táborského okolí má celkem složení monotonní • 
čím hši se vzorky různých nalezišť od sebe, jest velikost zrna, plástevnatost 
či šupinatost biotitu, stavba všesměmá či více nebo méně rovnoběžná 
různý poměr součástí a pod. Buďtež tu krátce vytčeny znaky některých 
Syenit od Dobré Vody pochází ze skalek, vystupujících v polích zá¬ 
padně od Dobré Vody u Klokot. Jest to hornina jemnozmná, lupou rozlu- 
čitelna s nehojnými, porfyricky vynikajícími plástvičkami biotitu (až 
7 mm velkými) a tabulkami orthoklasu. Sloh je všesměmý, bez jakékoli 
stopy po uspořádání rovnoběžném. 
Celková barva horniny jest dosti temně šedá s tonem do zelenává 
CW normálního syenitu táborského liší se hornina tato malým množstvím 
tU Wirschwaídovým okularem zjištěn poměr souěástí: 30 5 
pyroxenu: 8-0 biotrtu: 61-8 orthoklasu + plagioklasu + křemene. Zají- 
iv é 
