uvedených, jak tento pokus ukazuje: 0.1975 g Bi, což odpovídá 0.2431 g 
Bi 2 S,j, dalo po působení hydrazinhydrátu 0,2433 g látky, kteráž dle 
reakcí byla sirníkem. 
Jestliže však na filtru sebraný a vysušený simík vizmutový, roz¬ 
pustíme v kyselině dusičné odpaříme do sucha a přežehneme, aby se dostal 
práškovitý nikoliv roztopený kysličník vizmutový, lze pak kvantitativně 
po redukci hydrazinhydrátem dostati veškerý kovový vizmut. .Poněvadž 
ale kysličník vizmutový je zde z části rozptýlen po stěnách misky, nutno 
hydrazinhydrát opatrně po stěnách nalévati a přidávání 5 cm? reduko- 
vadla 3krát tímž způsobem opako ati, vždy po skončené hlavní reakci. 
Ačkoliv se zde nachází v kapalině kyselina sírová, přece nalezené výsledky 
jsou theoretické. Dostalo se při. 0.1904 g Bi po redukci opět 0.1904 g Bi 
tudíž 100%. 
Fosforečnan vizmutový redukován u přítomnosti chloridu ammona- 
tého podléhá sice reakci, neboť tekutina bouřlivě šumí, uniká NH S a černá. 
Vychladnutím ztuhne vše ve sklovitou hmotu, jež dekantována vodou 
poskytuje po usazení ssedlinu ze 2 vrstev se skládající, spodní Šedomodré, 
vrchní tenké bílé nezredukovaného fosfátu. Jelikož redukce je velice po¬ 
zvolná a ani po opětném přidání hydrazinhydrátu není dokonalá, nebyly 
další zkoušky provedeny. 
Pokusy tyto ukazují, že dá se tudíž hydrazinhydrátem kvantita¬ 
tivně zredukovati na kovový vizmut kysličník vizmutový, zásaditý uhli¬ 
čitan vizmutový, oxychlorid vizmutový a samozřejmě dusičnan vizmu¬ 
tový; nezredukuje se simík vizmutový a nekvantitativní jest redukce 
u fosforečnanu. 
Pro gravimetrii vizmutu udáváme tedy dle zmíněných pokusů 
tento postup: 
Na filtru zachycené sedliny zásaditého dusičnanu, uhličitanu, neb 
oxychloridu se vysuší, odsypou, filtr pečlivě se zpopelní v porc. misce na 
žíhání o průměru 5 — 6 cm neb v porc. tyglíku, přidá hlavní podíl sedliny 
mírně se vypálí, abychom dostali kysličník práškovitý, nikoliv však rozto¬ 
pený. Máme-li však simík vizmutový, tu jej v misce oxydujeme opatrně 
kyselinou dusičnou koncentrovanou, abychom zabránili vystřikování, 
odpaříme do sucha a potom mírně přežíhneme dle podmínek výše zmí¬ 
něných. Zbylou látku smícháme případně s trochou chloridu ammonatého, 
přísada tato může však odpadnouti, pochází-li kysličník z dusičnanu 
vizmutového, doporučuje se však při uhličitanu a přileje se po stěnách 
misky neb tyglíku 5 — 10 cm? (což stačí až pro 0.5 g Bi) konc. Merckova 
hydrazinhydrátu, pozvolna a velice opatrně se na síťce malým plamenem 
zahřívá, neboť reakce je bouřlivá (uniká dusík) a vizmut při prudkém 
zahřetí ve způsobě zrcadla nesmytelného lpí na stěnách misky (viz pozn. 
na str. 6.) Při zahřívání se směsí ustavičně míchá. Reakce celá trvá 10 — 15 
minut, dle toho, jaké množství sloučeniny vizmutové se vzalo do práce. 
Konec redukce jeví se tím, že se kovový vizmut usadí na dně nádoby 
II. 
