Z kolísavých výsledků těchto je viděti, že redukce nebyla dokonalá 
a že vizmut, který byl houbovitý a hnědočerný obsahoval ještě trochu 
kysličníku. Mimo to baňky po několikerém užití byly poněkud naleptány. 
Proto i tu pracovali jsme dále v porculánových miskách na tavení. V mis¬ 
kách těchto o průměru as 6 cm opět rozpuštěn kovový vizmut v koncen¬ 
trované kyselině dusičné, roztok odpařen do sucha, zbytek mírně vypálen, 
zbylý kysličník polit 5 až 10 cm 3 hydrazinhydrátu, tyčinkou rozmícháno 
a na síťce velice opatrně a pozvolna zahříváno bez přísady chloridu anuno- 
natého. 
Redukce dála se nejdříve při okrajích; vylučovaly se tu klčky, 
kteréž klesaly ke dnu a usazovaly se ve způsobě hnědočerné lesklé sedliny. 
Na stěnách misek zachycený kovový vizmut, dal se tyčinkou se zachyce¬ 
nými na ní klky snadno setříti. Třením dostával lesk a kovovou barvu. 
Vařiti s hydrazinhydrátem nutno zvlášť velice opatrně a pozvolna, sice 
by vznikalo zrcadlo vizmutové, jež nedá se smýti. *) Po skončené redukci 
musí býti ještě přebytek hydrazinhydrátu; do sucha nesmí se nikdy 
odpařiti, sice by se vizmut opět oxydoval. 
Vizmut filtrován Goochovým tyglíkem, promyt studenou vodou 
až zmizela reakce na hydrazinhydrát, na konec alkoholem a sušen v elek¬ 
trické sušárně v proudu kysličníku uhličitého při 105° C. Filtráty vždy 
zkoušeny na vizmut, byly ho však prosty. Výsledky nalezené, sestaveny 
jsou v tuto tabulku: 
») V takovém případě po sfiltrování hla\ 
pustí v kyselině dusičné, odpaří se opět v suchu a 
zinhydrátu. Tento musí býti vždy v přebytku. 
raího podílu kovu se zrcadlo roz- 
redukuje malým množstvím hydra- 
