ROČNÍK XXIV. 
TRIDA II. 
ČÍSLO 1. 
O vasomotorických vláknech 
v n. hypoglossus a n. glossopharyngeus u žáby. 
MICHAEL MARHAN. 
(Z ústavu pro anatomii a fysiologii domácích zvířat při c. k. české vysoké štole 
technické v Praze. Přednosta Prof. Dr. Alois Velich.) 
(Předloženo dne 15. ledna 1915.) 
iK R. 1899uveřejnil N. A: Trzaska-Chrzonszewski ve Vircho- 
K V ě Archivu (svazek 157, sešit 1), práci o vasomotorech v jazyku 
žabím, již nazval: „Zur Lehre von den vasomotorischen Nerven". Popisuje 
tam pozorování, kteréž konal na plovací bláně, okruží a jazyku celé serie 
Žab, a na základě jichž dospěl ku názoru, že vasokonstriktory žabího ja¬ 
zyku probíhají v n. hypoglossus, vasodilatatory pak v n. glossopharyngeus. 
Pokusy konal jmenovaný autor tak, že žáby kurarisoval, opatřil nervy 
ligaturami, protínal je a dráždil elektricky. Při podráždění hypoglossu 
dostavovalo se konstantně zblednutí, při podráždění glossopharyngeu 
vždv zčervenání příslušné poloviny jazyka. Proťal-li na obou stranách 
nn glossopharyngei tu, byly-li zachovány nn. hypoglossi, zůstal jazyk pro 
Vždy stažený, zkrácený a cévy krevní jazyka byly zúženy. Vyvolal-li na 
iazyku, takto ze vlivu nn. glossopharyngeálních vybaveného, poleptáním 
dusičnanem stříbmatým zánět, probíhaly zánětnivé změny velice zyolna 
a brzy zase zanikly. Naproti tomu mělo protětí hypoglossu za následek 
hyperaemii, již autor vykládá tím, že nn. glossopharyngei jeví trvaly vaso- 
dilatorický tonus . Zánět jazyka, jehož nn. hypoglossi byly proťaty a nn. 
glossopharyngei zachovány, postupoval právě pro trvalou hyperaemn, 
v níž se nacházel, velice prudce a měl zhoubné účinky. Potud Trzaska- 
f C ^ 1 Pro 1 přístupnost materiálu a lehkou proveditelnost pokusu hodí se 
experimenty svrchu vytčené výborně pro přednáškovou demonstraci. 
