pyri idem, Revision d. pal. Psyll., ibidem, 1882. 
pyri idem, Katalog d. pal. Psyll., Wiener Ent. Ztg., 1882. 
pyri idem, Jugendstadien d. Psyll., Ver. d. k. k. z. b. des. Wien, 1884. 
pyri idem, Neue Beitráge etc., ibidem, 1886. 
pyri idem, Úbersicht d. Ps. v. Oest. Ung. 1888, ibidem. 
pyri R e u t e r, Sverig. Psylloder, Ent. Tidskr., Stockholm, 1880. 
pyri Horváth G., Magyar. Psyll., Budapest, 1885. 
pyri Duda, Catalogus, Praha, 1892. 
pyri Ošanin B., Verzeichnis, St. Petersburg, 1907. 
pyri Ošanin B., Katalog der pal. Hemipteren, Berlin, 1912. 
pyri šulc K., Revise Psyll. sb. Dudovy, Čas. Česk. Sp. Ent. Praha 1904. 
Pyri Šulc K„ Úvod do st. dr. r. Psylla, etc., Věst. Král. Č. Uč. Spol. Praha 
1910. 
? pyri A ulmann G„ Psyllidarum catalogus, Berlin 1913. 
15. Psylla pyricola, Foerster 48. 
(Tab. XV., Fig. 1.—11.) 
Hlava. — Temeno 0-35 mm široké, 018 mm dlouhé, vzadu mělce 
vykrojené, ploché, přední rohy silně dolů ohnuté, zadní očka těsně v zadních * 
rozích. Tykadla 0-80 mm dlouhá. Kužele čelní krátké, 012 mm, ze široké 
base náhle zúžené, se zaoblenými vrcholy. Zbarvení : základní barva temene 
světlá neapoiská žluť, kresba sytě červenohnědá, rozsáhlá, číšky tykadlové, 
střední čára a base kuželů černohnědé; střed kuželů červenohnědý, vrcholy 
světle žluté. 
Tkorax má základní barvu světle žlutou, až indicky červenou, kresbu 
Červenohnědou, až tušově černou, velmi vyvinutou, přesně ohraničenou; 
celkově převládá na hřbetní straně zbarvení temné, vespod červenohnědé. 
Křídlo přední jest krátké, 1*60 mm dlouhé a v zevní třetině 0-70 mm 
nejširší. Konec stejnoměrně široce zaokrouhlen, vrchol oblouku padá do 
poloviny m. cell. Rs, obě jeho poloviny jsou o stejném radiu. Žilky: C + Sc 
stejnoměrně rozpiatá; R 1 v celém svém průběhu samostatný, končí nad 
začátkem zevní pětiny Rs ; Rs ve střední třetině mírně od předu vyhnut; 
M stejnoměrně obloukovitá, vrchol oblouku poněkud od středu její délky 
centrálně. Zbarvení žilek: vesměs stejnoměrně bleděžluté, s jemnými, 
sytěji červenohnědé zbarvenými žebry až na analis, která má distální 
konec nahnědlý a žebro v celém průběhu černohnědé. Stigma široké, dlouhé, 
končí nad začátkem zevní pětiny Rs, není zakouřené. Blanka jemná, 
u některých jedinců slaběji, u druhých silněji v zevní polovině křídla jako 
víno žlutavá, špička klavu a k ní přilehlá část blanky černohnědě za¬ 
kouřená. Ostnité plochy povrchové: v cell. C + Sc malá elliptická centrální 
skupina — dále druhá skupina u plamky a třetí u base C + Sc ; všechny 
tyto vyjmenované skupiny mohou býti samostatné, nebo mohou mezi 
sebou splývati; cell. R 1, Rs, M, M 1 + 2, Cu 1, Cu jsou jimi celé pokryté, 
ale všude jsou stejnoměrné dosti Široké bezostné pruhy vyvinuty; jen ost- 
