zelenavá, později stane se karmínovou; vespod jsou sklerity žlutavé 
i nazelenalé. 
ď Konec těla: Genitální segment, kopulační kleště a i anální segment 
jsou naprosto stejné i tvarem i velikostí jako u pyri autorum, jen zbar¬ 
vením se liší; u pyrarboris jest totiž base kleští i konec análního i genitál- 
ního článku žlutavý, ostatní části těchto ústrojů jsou černohnědé. 
9 Konec těla : Anální i genitální segment co týče se tvaru i rozměrů, 
chlupů, ostnů atd., jest naprosto identický s tvarem Pyri, ale konečky 
jejich jsou červenohnědé, předek Černohnědý, střed žlutavý. Zevní pochvy, 
zevní i vnitřní kladélko jsou úplně shodný s pyri. 
Velikost 210 mm, měřeno ku konci složených křídel. 
Výživná rostlina jest Pyrus communis L. 
Způsob života : Přezimuje ve stavu dospělém; z jara se páří a klade 
vajíčka na mladé výhonky a listí; larvy sedí ojediněle v páždích listů; 
dospělý hmyz líhl se r. 1904 dne 19. IX. v Heřmanicích u Ostravy (Těšínsko) 
na plané hrušce, současně s Ps. pyri L., se kterou ve stálé společnosti se 
vyškytá (ale nikdy se s ní nepáří!) 
Larvy podobají se oněm Ps. pyri L. 
Početnost dosti hojná v Čechách i Slezsku a to i samostatně i ve 
společnosti s Ps. pyn. 
Zeměpisné rozšíření: Čechy: Praha, Králové Dvůr n. L., Morava: 
Kunčice p. Radhoštěm, štěpná hruška; Michálkovice, Heřmanice, Těšínsko, 
na planých hruškách. Ve sbírce c. k. Dv. Musea, Vídeň, jsem ji nalezl po¬ 
míchanou s Ps. pyri: ze Suché, Slezsko; Dolní Rakousy: Hainfeld, Donau- 
auen, Pressbaum, leg. Loew; Německo: Aachen, leg.? 
Poznámka. Popis můj sdělán byl dle jedinců, které jsem našel 
na planých hruškách v Heřmanicích, Těšínsko., Jest jak z celého popisu 
patrno sesterskou specií Ps. pyri L.; již L o e w ji znal, ale neurčil ji jako 
druh zvláštní, nýbrž považoval ji jako „jedince světleji zbarvené", tedy 
snad za nějakou barevnou varietu, ač nikde tohoto názoru nevyslovuje. 
Podrobnou methodou mikroskopického vyšetřování daly se na křídlech 
jejích zjistiti stálé, bezpečné znaky, které ji opravňují považovati za osobitý 
druh; jest to hlavně bohatá ostnatost blanky křídla proti skoro naprostému 
nedostatku ostnů u Ps. pyri L., v druhé řadě teprve zbarvení, které 
jest ovšem velmi charakteristické a již na první pohled nás poučí o dru¬ 
hovém rozdílu. 
Literatura a synonymie. 
Psylla pyri partim Loew F., Neue Beitráge z. Kennt. d. Pysll., Verh. d k. k. b. 
z. Ges. Wíen, 1886, pg. 154. 
pyrarboris Šulc K., Úvod do studia druhů r. Psylla p. obl. etc., Věst. Král. česk. 
Six)l. Nauk, Praha 1910. 
pyrarboris Ošanin, Verz. d. Hemipteren, Petrograd 1907. 
pyrarboris Q š a n i n. Katalog der pal. Hemipteren, Berlin 1912. 
pyrarboris Aulmann G., Psyllidarum Catalogus, Berlin 1913. 
