Zadek červenohnědý až černohnědý, spojivka karmínová. 
ď Konec těla. — Genitální segment se strany jest 0-18 mm vysoký 
a 0-25 mm dlouhý, nahoře mírně vpuklý, vzadu utnutý, do zadu dolů 
obloukem omezený; chlupy rozptýlené, barva Černohnědá. Kopulační 
kleste : se strany jest jednotlivá větev přímá, 0-15 mm vysoká, uprostřed 
výšky nejširší t. j. 0-05 mm, vzadu jen zcela mírně vypouklá, skoro rovná, 
vpředu značné vypouklejší, vně mírně vydutá, v hoření 1/3 ku konci 
zúžená, konec jest nahoře ze zadu do předu zaokrouhlen a do předu ostro- 
áhle vytažen. Shora: stejnoměrně se zúžující větévky sklánějí se ku čáře 
střední a něco ku předu, a končí dvěma stejnými krátkými, kuželovitými 
zubci; tyto jsou dohromady i s mezizářezem jen 0 025 mm široké. Ze zadu: 
u base nejširší větévky se zúžují, .zejména značně v poslední 1/3 výšky 
zevní obrys jest skoro dokonale kruhovitý, vnitřní jest podoby úzkého O, 
uprostřed mírně s obou stran vpuklého. Chlupy hojné, rozptýlené, zejména 
na vnitřní straně a zadním obrysu. Barva žlutohnědá, zubce jsou černo¬ 
hnědé. Anální segment jest 0-10 mm široký, 0-35 mm vysoký, přímý, s mírně 
do zadu ohnutým koncem, který jest rovně uťatý; rozptýleně chlupatý, 
žlutohnědý. 
Velikost : 3 mm. 
9 Jest neznáma. 
Bionomická data jsou neznáma. 
Zeměpisné rozsíténí: Hungaria, Szent-Gyorgy, {Prešpurk, Pozsony), 
leg. H o r v á t h, coll. Museum Nationale, Budapešť. 
Poznámka. Druh tento poslán mi byl laskavě panem G. Hor- 
v á t h-em, ředitelem Národního Musea v Budapešti určený jako salicicola 
Foerster, ve dvou jedincích (cJ). 
Ps. Horváthi vyniká blízkou příbuzností ku Ps. pyri, simulans a zvláště 
bidens šulc, od kteréž poslední se liší tím, že -na křídle v polích nemá 
stínů (až na zakouřenou špičku klavu), a nižšími, širšími skupinami ostnů 
marginálních; ď kopulační kleště jsou se strany značně užší (0-08 mm, 
0-05 mm), jen mírně vyduté, nikoliv však soudkovité, s koncem shora po¬ 
vlovně zúženým a dvěma stejně krátkými zubci opatřeným, kdežto u bidens 
přední zub jest značně delší a oba v celku mnohem Širší než u naší nové 
sp. (0-04 : 0-025 mm) ; zářez mezi zubci u bidens jest uzounký, štěrbinovitý, 
u horváthi trojúhelníkovitý, u vchodu jako base zubců stejně široký. 
9 mně bohužel známa není, snad i tu se najde ještě dosti odlišných znaků 
v ustrojení konce těla a ústrojích kladélkových. 
Literatura a synonymie. 
salicicola Horváth, Suplementum ad faunam Hem. Hungariae, Ann. Mtts. Nat. 
Hungarici, Budapešť 1907, pag. 505. 
Horváthii, Šulc, Zuř Kenntnis einiger Psylla-Arten aus dem ungarischen National- 
Museum in Budapešť, ibidem 1913. 
