Roztoky pro měření refraktometrická upravovány byly jinak. Pro 
hlavní pokusy rozpouštěna byla sůl ve 100 cm 3 vodného roztoku, kdežto 
pro měření refraktometrická byl ether již započten do 100 cm 3 roztoku. 
Prvé roztoky byly tedy etherem ještě zředěny, druhé oproti nim byly 
hustší. Při těchto rozpouštěna byla sůl v baňkách o 100 cm 3 ve vodě, za- 
ujímající asi n / 4 obsahu baňky. Vše bylo vytarováno, načež odváženo 
bylo do baňky něco etheru — tolik, aby se jistě všechen rozpustil. Když 
se tak stalo, byla tekutina ztemperováfta a dolita po značku. Používání 
dělicích nálevek bylo zbytečné, jelikož nad tekutinou nikdy nezbyl ether. 
B) Re frakce etheru ve vodě ar v solných roztocích. 
K pracím refraktometrickým užívala jsem Pulfrichova ponorného 
refraktometru. Roztok nalije se do kovové cuvetty, dobře zabroušené 
k dolejšímu okraji refraktometru a upevňující se pomocí bajonetového 
závěru. Cuvetta vnoří se do lázně opatřené míchadlem a jemným teplo¬ 
měrem děleným na desetiny stupně. Obvyklá temperatura je 17,5°. Pro 
tu zřízeny jsou i tabulky, jichž jsem užívala. 1 ) Nově stanovití bylo mi re- 
frakci roztoků dusičnanu olovnatého ve vodě. Vodní roztoky ostatních 
solí mnou užívaných jsou vesměs uvedeny v tabulkách. 
Při pokusech šlo mi o to vyšetřit, pokud je refrakce additivní 
vlastností, čili pokud platí rovnice: 
kterou odvodil Lorentz *) na základě Maxwellovy rovnice K = n 3 (K = 
dielektrická konstanta, n = index lomu určité látky) a některých před¬ 
pokladů z elektromagnetické theorie světla: že světelný ether mezi moleku¬ 
lami lámajícího tělesa má tytéž vlastnosti jako ve vzduchoprázdném pro¬ 
storu; že v každé molekule isotropního tělesa elektromotorická síla vzbuzuje 
elektrický moment síle úměrný a s ní stejnosměrný; že i pro nesmírně 
malé vzdálenosti intermolekulámí platí zákon Coulombův. 
V rovnici značí: a exponent lomu, d hustotu nějaké směsi, n\, n. 2 . . ., 
d v d 2 . . . příslušné veličiny součástí a a v a 2 . . . množství součástek 
v 1 g směsi. Podle ní tedy stejná množství téže látky, jmiž se zředí různé 
roztoky na stejné objemy, mají způsobiti stoupnutí refrakce o tutéž veli¬ 
činu, ovšem jen pokud smíchané látky nepůsobí na sebe chemicky, čímž 
by se molekulámá struktura celku změnila. 
Výsledky podávají tabulky, jichž uspořádání je toto: 
První sloupec udává rozpustidlo, resp. sůl a její množství ve 100 cm 3 
ethematého roztoku. Sloupec druhý množství přidaného etheru v gramech. 
Třetí pozorovanou refrakci. Čtvrtý differenci refrakce ethematého roztoku 
*) Wagner, Tabellen zum Eintauchrefraktometer. Sondershausen 1907. 
«) Wied. An. 9., 654. 
