Bodem S vedeme pak rovnoběžku s M A a naneseme na m v - 
Š~H 1 * ). S bodu H spustíme kolmici na směr MS a naneseme na m R - 
ř G = TTC Bod C jest středem hodografu a kolmice ku S C bodem S ve¬ 
dená jest hlavní osou kuželosečky. Užitím věty, dle které normála (tečná) 
půlí úhel obou průvodičů, dostaneme druhé ohnisko S' a konstrukcí kuželo¬ 
sečky perihel P. Jest totiž 
<TM ± IŠ = 2 a 
Š 7 ^ =2ae a 
SP =±a+ae*) 
V případě dráhy parabolické jest užití hodografu zbytečné, neboť 
konstrukce paraboly z tečné v daném bodě a vzdálenosti jeho od ohniska 
jest jednoduchou geometrickou úlohou. Zdali se jedná o dráhu parabo¬ 
lickou, poznáme z formule (1.); jest totiž v tom případě 
yi~. 
U drah parabole blízkých jest konstrukce druhého ohniska obtížná. Proto 
místo S' sestrojíme perihel P. Pomocí vzorce (3) obdržíme, že vzdálenost 
perihelu od Slunce 
- p 1_ \ __ 
SP = q = Y^r e - R* (i + e) “ R' (P'+ R ' *) 
Konstrukce dle posledního výrazu jest provedena na obr. 5. (Viz také 
tab. lib.) Z bodu K (porovnej také obr. 4.) naneseme na KS délku 
i) Další konstrukci jest také možno prováděti z bodu M. 
t) /ry.T nénka hoření platí pro ellipsu, dolení pro hyperbolu. 
VII. 
