K L = 1. V L vztýčíme na S kolmici a-naneseme na ni i?' = L N. Spoj¬ 
nice K N protne hlavní osu v bodě Q; jest pak ~QŠ = čili 
když dosadíme 
Když naneseme S R = 1 na prodloužený směr KS a vztýčíme v bodě R 
kolmici na spojnici Q R, protne kolmice hlavní osu v bodě P, neboť jest 
šp=1£.=-?__ H 
W R’ («' i R'c) * 
Naneseme-li naiVlz bodu N délku Č~Š = R' e a vztýčíme-li v koncovém^ 
bodě U kolmici na NL, protne kolmice spojnici KQ v bodě F; jest pak 
Zbývá ještě určiti vzdálenost perihelu od uzlu výstupného o. 
ji změřením úhlu MSP (obr. 4.) 
Potkává-li meteor Zemi před průchodem perihelem, jest 
180° 
< MSP 
<MSP pr ° 
o kladné 
p záporné, 
Obdržíme 
potkává-li Zemi po průchodu perihelem, jest 
180»-<£ M SP „kladné 
360» -<t Aí SP pro P záporné. 
Tím jsou odvozeny všecky elementy dráhy. 
Příklady. 
Za příklad provedl jsem konstrukci hyperbolické dráhy meteoritu 
ze dne 17. června 1873*) (tab. I.) a elliptické dráhy Orionid (tab. II.> 
Pro první odvodil Galle *) ekliptikální souřadnice pravého radiantu 
X= 221-2°, p= + 0-9O 
a absolutní rychlost v prostoru 8*104 zeměp. mil./sec. a vypočetl tytu 
hyperbolické elementy: 
o = 241-9° 
a = 86 - 6 ® 
i = 1-2° 
q = 0-639 
a = 0-464 
