Pokusy byly provedeny s vodami infikovanými známým počtem 
bact. coli (viz str. 3.), do každé zkoumavky s 10 ccm bouillonu přišly 3—4 
kapky Pariettiho kyseliny. Kvanta vody až do 1,0 ccm odpipettována, 
větší filtrována. Po sterilním vpravení vložek (viz schéma Tab. II.) byly 
zkoumavky dobře protřepány a pak přišly do 37°. Sedimentace hlinky 
trvá asi hodinu, pak se bouillon vyjasní. Po 24 hod. je zkalen, když voda 
obsahovala bact. coli (neb skupinu paracoli.) Aby pak snad bact. coli 
nebylo strženo do sedimentu, použil jsem k pokusům emulse křemičité 
hlinky, řidší než při methodě 1.(1 lžičku na 100 ccm vody) a při prolívání 
emulse filtrem utěsňuji vatičku vyvařenou tyčinkou (viz schéma Tab II.)- 
Tím se docílí brzkého utažení filtru při malé spotřebě křem. hlinky. 
Po 24 hodinách bylo po protřepání zkoumavek očkováno na Endo- 
plotny, za positivní pokládána zkouška, vyrostly-li kolonie typického 
Z tabulky pokusů je zřejmo, že čím je větší množství vody k filtraci 
použité, tím větší je pravděpodobnost zastižení b. coli, dále, že při vhod¬ 
ném rozdělení kvant sfiltrovaných možno dosti přesně určiti obě meze 
počtu b. coli. 
Abych se vyvaroval použití většího počtu zkoumavek s bouillonem 
než obvykle a dále filtrace značnějších kvant vody, určuji počet b. coli 
v mezích od 30—3000 v 1 l následující kombinací: Užívám 6 označených 
zkoumavek (s 10 ccm bouillonu), k těmto přidávám po 3—4 kapkách 
Panettiho kyseliny, dále vložky filtrovaných kvant 20, 10 a 3 ccm vody 
a odpipettovaná kvanta 1,0 a 0,5 ccm. 
Je-li reakce vůbec negativní, může obsahovali voda nejvýše 28 z. 
b. coli v 1 l. J 3 
