b) Kdyby se poloměr trubice r 2 stal nekonečně velikým, pak jest 
& i q & = k 2 r 2 nekonečně veliké. Systém jest nyní dán dielektrickým 
válcem o poloměru r, a dielektrické konstantě v jiném dielektriku o diel. 
konstantě * 2 , sahajícím do nekonečna. Potom jest poslední z rovnic (18") 
identicky splněna vzhledem k známé vlastnosti Besselových funkcí J n {x) 
a K» (x), jež konvergují k nule, roste-li x do nekonečna, a máme tedy 
k určení konstant Ci„, Cg«, D% n jen dvě první rovnice (18"). Ale třetí re¬ 
lace plyne z podmínky, že v mediu 2 v nekonečné vzdálenosti od osy válce 
musí vzniknouti postupné vlny elektromagnetické šířící se směrem od 
válce, tedy směrem rostoucího r. Taková vlna jest dána výrazem tvaru 
p “ s 2 *(t—T + »)’ 
kdež A jest délka vlny, # difference fásová, P amplituda, jež ovšem závisí 
na r, patrně s rostoucím r klesá. Klademe-li pak = a>, — k 
a zavedeme-li komplexní veličiny, obdržíme pro onu vlnu výraz 
a na tento tvar musí se dáti uvésti výraz pro elektrickou a magnetickou 
sílu, jež jsou dány rovnicemi (18'). Magnetická síla na př. jest dle oněch 
rovnic dána výrazem 
H. = S in [Cin Jn {K *) + Din K n [K f)] (21) 
Pro velmi veliká r jest nyní 
tedy 
C,.J. ftr) + Dt.K.&r) - \ [c„ cos (*, r - - ” ± ■■ ») - 
Aby pak rovnice (21) pro veliké r představovala vlnu postupnou 
šířící se směrem rostoucího r, musí patrně Dt n — — i — C*«, pak poslední 
rovnice zní 
+Dt.K. (k^ř) 
IX. 
