15 
a dosadíme-li do rovnice (21), vidíme ihned, že H» má hledaný tvar. Tím 
jsme tedy obdrželi třetí rovnici mezi konstantami Cg. a Dg.. Dosadíme-li 
nyní za Dg. do prvních dvou rovnic (18") a označíme-li pro jednoduchost 
J.(x)-^-K.(x) = <?.(*), 
pak tyto rovnice znějí 
C,./„(A 1 r 1 )=C s .e.(V>)- 
Eliminací Ci» a Cg. dostaneme rovnici 
1 Jn'{k,r x ) 1 Qn {k t rj 
Aj a Qn{k t r^j ’ 
aneb vzhledem k rovnicím (19) a 19J 
g Qn (») 
Jn(qQ) q Qn (?) • 
Z této rovnice lze stanoviti p. Obdržíme ovšem pro ně hodnotu komplexní, 
a poněvadž dle rovnice (19) 
plyne z toho, že i A 0 = c x = —jest komplexní a tedy i o; klaďme 
ci = -f- i a 2 . Časový faktor v rovnicích (14) pro komponenty elektrické 
a magnetické síly é mt jest tedy e~ m * t + což znamená, že kmity v tomto 
případě jsou tlumené. Utlum souvisí pak s vyzařováním energie elektro¬ 
magnetické do nekonečna. Totéž by nastalo, kdybychom nebyli předpo¬ 
kládali, že trubice (medium 3) jest z materiálu nekonečně dobře vodivého. 
V tomto případě by ovšem útlum souvisel i se vznikem Joule-ova tepla. 
Nyní tedy propočítáme ®) některé speciální případy. 
1. Případ symmetrieký n 0- 
Jest patrno na základě rovnic (18'), že máme v tomto případě násle¬ 
dující komponenty sil 
H, = C 0 J 0 e*°>‘, 
při čemž je v první rovnici užito známého vztahu i — 2 * . Je patrno z těchto 
dvou rovnic, že vektor elektrický a magnetický stojí na sobě kolmo a mají 
•) Při počítáni numerickém bylo užito tabulek „Jahnke-Emde: Funktionen- 
tafeln mit Fórmeln und Kurven". Leipzig und Berlin 1909. 
XL 
