35 
Několik vitálních barviv bylo studováno s tou myšlenkou, zda 
listy panašovanými v ně ponořenými nebudou absorbována a zda po¬ 
mocí lokálních zabarvení, jež v buňkách vyvolají, nedá se postihnouti 
nějaký vztah k původci panašování. Užito za tím účelem barviva „Janus 
green" (udává se o něm, že barví in vivo chromosomy ; x ) v našem případě 
mohlo býti očekáváno, že tělíska nukleoproteidická budou jí učiněna dis- 
tinktnějšími), zředěného i koncentrovanějšího, dále modři Prune pure, 
jež dle Ruhlanda 8 ) barví za živa odpočívající jádra, zředěné, po¬ 
sléze pak methylenové modři. Panašované listy chovány čepelí vyční¬ 
vajíce v malých nádobkách s roztoky, ku srovnání pak užito destilované 
vody. Transpirací mohla by býti snad převedena barviva zmíněná v če¬ 
pele listové, kdyby celých stonků semenaček mohlo býti užito, těch však 
se referentovi nedostávalo. Tak byl výsledek jen skrovný, barviva pro¬ 
nikla jen na kratičkou vzdálenost do řapíku a v čepeli nepozorováno nic, 
co by svědčilo jich nahromadění. Po nějakém čase listy odumíraly a sice 
dříve nežli kontrolní, měly pak zvláštní, velmi četné, hnědé dubkovité 
skvrnky a sice v daleko větší míře než u exempláru kontrolního a dříve 
je obdrževše. 
Podobným způsobem necháno na celé listy působiti některým solím 
v roztocích v očekávání, že by houbový původce panašování mohl býti 
jimi usmrcen nebo aspoň k povlovné degeneraci přiváděn, při čemž po¬ 
vstávající produkty by mohly přispěti k jeho odhalení. Nad to pak podá¬ 
vala se možnost, že sole železa způsobí karakteristické sraženiny s ob¬ 
sahem eventuelně apartním panašovaných buněk, čímž by byl získán 
jakýsi pohled do mikrochemie těchto. I užito: 1. Fe Cl z 7i%> 2. Fe {N0 S ) 2 
y 2 %, 3. Fe S 0 4 1 y 2 %, 4. Fe s (S 0 4 ) 3 %%, 5. K 4 Fe (C N) e %%, 6. Co Cl* 
x / 4 %, 7. Mn S0 4 x / 4 %. Způsob užití týž jako prve, nádobky na světle. 
Ukázala se různost, s jakou listy v roztocích churavěly. Nejjedovatější 
byla žlutá krevní sůl, v níž již po týdnu listy byly zbaveny turgoru, měly 
postranní nervy žlutohnědé a po čepeli více skvrn podobných cerkospo- 
rovým. Nejméně jedovatým byl Co Cl % a Mn S 0 4t v nichž se udržely 
téměř po 10 dní listy beze změny. Nej nápadnější byl účinek Fe S 0 4 : 
Listy po dlouhou dobu jevily turgor a již po několika dnech měly hlavní 
i vedlejší nervy modravě šedě, jakoby inkoustově zabarvené; totéž v okol¬ 
ním parenchymu. Po jednom týdnu jeví se listy celé osmahle hnědě- 
čemavé až na slabé ostrůvky mezi některými nervy. Nervy postranní 
při hlavním a z části i tento smolově černé. Na průřezech listy jest viděti, 
že černá barva omezena jest na určitá pletiva a sice v řapíku jest to kol- 
lenchym, v hranách i pod nimi, jakož i v prostřed pod hřbetem rozložený. 
V listu pak jmenovitě pletiva, jež od hlavního žebra vycházejí do postran- 
1) G. J. Kite & R. Chambers jr.. Vítal staining of Chromosomes 
and ťhe function and structnre of the nudeus. (Science, XXXVI, 1912, pg. 640.) 
2 ) Ruhland W„ Stndien uber die Anfnahme der Kolloiden durch die 
pflanzliche Plasmahaut. (Pringsheim’s Jahrbucher, 51, 1912, pg. 381.) 
